^^4 j4- -^p^- Maj. Jum 



fom dock hårtils fatt vara vid fit gamla fkickj 

 emedan andre platfer tyckas gora fullt for bagge,. 



Ho-bårgningen flcer har på det fåttet, at grå- 

 fct torkas pa vallen, der det år flagit, når intet 

 vatten hindrar : råffas i ftrångar och f åttes i voll-» 

 mar , af hvilka 8 til iz Hållas på vagnen i fendcr, 

 tilbindas och kringlindas med våflar. 



Re forltåndigare hushållare låta fit ho ftå ute 

 i voim, til defs det undergått någon fvcttning^ 

 hvarigenom det forvaras for mögel i ladan och blir 

 åteligare for bofkapen. 



Beteshagar har måft hvar och en, men ej fl 

 Itora, at hela bofkaps-hopen der kan födas, utaa 

 alienaft en ko eller flere, for båttre mjölkning 

 flcuilj de ofrige födas på (kogen^ men fåren pl 

 trådesgårdet. Håftarnc Uäppas ock på utmarken, 

 oph gå der, til defs ångarne blifya afbårgadcj 

 hvareil ledan all bofkapcn går hvart om annat, 

 til defs gardet blifver for dem upgifvit, der dc 

 vidare hafva lin foda in til höften 5 ty på defla blo- 

 ta ångar vU ingen garna låta dem gä for långe , 

 cmeéaiTi vallen fkadas igenom mycken bofkaps 

 trampning. 



§. 4. Om fkog och utmark. 



Kråklinge Soken, har ingen annan allmån* 

 nings-lkog, ån den, fom tilkommer hela Hära- 

 det, belägen på Lerbåcks-moen, hvilkenårnog 

 fvag. Eljeft har maft hvar by finfårlkildta (kog, 

 fom, befynnerligen pä oftra iidan om åen ^ år til- 

 råckelig til timmer, vedbrand och gårdfel-fangj 

 rnen på våftra fidan mindre. Vid Luggavi har i 



for- 



