i*ry4- Äph Maj. Juå. 



§. 6. Om Villdjur och Skin- varor* 



Inom dennä Sockilen far man fom öftaft fe 

 tied-anflcrefnä vilda djUr;^ ilåmligen Vargar , font 

 hår f ålkn yngia 5 utan allenafl: itryka hängenonx 

 hopetalsj både vinter och Sommarv Rtfvär hat- 

 va i hvar fkög fina nåften» Harar åro éj tiLna- 

 l^on ymnoghét. Uttrar blir man Ihmdota varfei 

 åen, Eckornar viftas alieftådes i fkogarna, mert 

 Igelkx)ttar måft pä ångvar och gården. At Igel- 

 kotten kan ock gora Ikada, beviftes, da han biet 

 ofvertygad^ at hafva plundrat et ågge-bo under 

 honfehuiet, juft lamma dag ^ fom honan fkulle 

 kläcka ut ungarna» 



Vilda fogiar årö har följande: Tranor, Sva- 

 nor och Vili-gåfs viftas på våra ångar allenaft nå- 

 gra dagat vid deras fram-och åtei^réfa. Vår och 

 i|16ft. Änder vorö til anfenlig myckenhet for nå^ 

 gra är fedan -^ och kläckte ut fina ungar i Ikogär- 

 i1a^ iedfagandes dem fcdan til åen, dér de vifta- 

 des hela Somniåreii oFvei^ Mén efter den ftarfc^ 

 vinteixn^ fom begyntes i 39, hafva de varit gan- 

 fkaiå^ borjå dock nu äter at Brokas. Vinfpo- 

 lar^ Vipor, Fifkmåfat årö hår ock. Tj ådrar och. 

 Orrår hafva hår for 40 år fedan hållit anfenliga le- 

 kar^ iomiiu åromåft utodade eller bårtfkråmdc- 

 Rapp-och Aker-hons , Tillkrakoi'^ Sno-fkator, 

 Skrikorm. fl. åro ej rått mångä. Kajor^ Starar, 

 med många flags (må- fogiar tryta icke. Glador* 

 Hokår^ t'alkar, Korpar, Kråkor ^ Skator, \]g^ 

 glor åro våra hvardags gåfter. 



Håranftallas val mäft ärligen alimånna Skall* 

 gångar til fkadedjurens minftande, iiien fållan 

 varder et dagsverke betalt, når dertii anvlndes 

 * I nå** 



