14^ 1754- Apr/ Maj. JunL 



3et nedre aldeles lika, men foga ftorre aii' énlivit» 

 ftyfver. Det pä vänftra fidan var aldeies likt med 

 det ftorre pä högra fidan. Ingen rodnad marktes 

 ånnu uti kanterna, och icke nägon fårdeles feber 

 i kroppen. Hindrad pä tvånné dagar, korh jag 

 cj at le honom forr ån om Lördagen, dä nog fe- 

 ber var för hand , med nägon matthet och nägon 

 rodnad, fom begynte vifa fig omkring kanterna pä 

 utflagenianfigtetimen fvullnaden hade imediertid 

 anfenligen tiltagit. Om Sondags morgonen voro 

 ögonen igenfvullne : lapparna fä fvuUrie, at de med 

 moda kunde opnas at emottaga nägon våtfka, 

 och hela anfigtet fä vanfkapat , at den fjukas e- 

 git hus-folk icke fägo pä honom det rninfta, lom 

 liknade hans forna anfeende. Nu var nog feber 

 och torft : knån och fottef voro tält fprutade med 

 fmä roda flackar ^ lom inom tre dygn forfvunno: 

 hals-kSrtlarna hårde och fvulrne : buller och oro 

 i tarmarna/ Jag fokte ftilla febren med Nitro/is 

 och Subacidis^ fom gäfvos honom in: Borborygmi 

 ftillades med ti\ Drachma China-bark, per viccs 

 intagen. Febern lade fig ock n%ot, och fvult- 

 nåden började onl Måndagen faft omårkeligenliiin- 

 ik^s, om Tisdagen tydeligare 5 och fcdan dageli- 

 gdn mer och mer. Imediertid riftade Fåltfkåren 

 nägra Ikäror u^ti det fvartaoch härda, men utan 

 den fjukas känning. Nu borjada cn rodnad pä 

 6mfe fidor lopa up , anda up under nedra ognc- 

 läcken, och rodnaden kring kanterna utvidgade 

 tig defs utom nog mycket, och fick en hop med 

 gula blåddror pä fig. De fårade eller f juke Ital- 

 ien täckte nu mäft helakind-benen, mendet fvar- 

 ta ftodvid den vidd ftåiidigt, fom dä jag for fta gän- 

 gen fåg honom. Man hade Ivärt, at mycket hår 



" ap- 



