i^^^.Jvl. Aug. S^ptcmh. 223 



•v ' ■ , ■ / 



nen och Climatet^ minft ftar i fara, at nagonfiii 

 gä ut. Än mer hafva vi lårdt af forfarenheten^ 

 ai de hvita tåla båttre vinteren, fom til bevi$ 

 kan befannas af tvånne hos Herr Borgmäilar 

 Heg ardt i Malmö ånnu befinteliga hvita Mull- 

 bärs trån, hvilka aldeles ofkadde emotllodo 1739 

 och 1740 års hårda vinter5 fom naftan bårttog 

 hvart ehda af de ivarta, fom til myckenhet dä 

 funnos hår nedre utiSk åne j atde åro tjenligaft til 

 foda for filkes-matkarna, jämte många flera for- 

 nioner, fåfom at de våxa fortare 5 bära flera och 

 ymnigare blan, m. m. hvilket alt Sal. Capitain 

 Trievald utforligen vifadt i KongU Vet. Acad- 

 Handlingar for år ly^f p. ipi &c. Ej at fortiga, 

 det man i de famma kan oculera och ympa af 

 det fvarta flaget, i fall man vil hafva måfta af- 

 fendet på frukten. 



i:do. At de ftållen , dar Trå - (kolor af Mull- 

 bär flvola anläggas 5 bora vara, få mycket mo- 

 jeligit år 5 frie från Nordan och Våftan- vädren 

 (§. §. 2. Tf,) hvilket genom allehanda Träns 

 plantering kring Mullbärstråns plantagen , bor 

 och kan låta fig gora. 



5:0. At jord^ep, hvaruti dcffe fron fås, bor 

 vara en fin , god , los , väl råftad och tillagad • 

 famt I fot diup fvartmylla (§. §. 6. if. ) hvilkeu 

 i anfeende dertil år få mycket båttre, fom en flik 

 jord om våren icke få remnar, lom då den år ma- 

 ger (§. 11. ) och defsutan år ganfl:ca tjenlig for de 

 fina rötterna, fom igenom en f ådan luckerjord, 

 ganlka vål kunna taga fig ned, fprida fig ut och 

 långväga från foka fig födan. 



4:0. Atdefle frön, blandade til hälften med 

 fin land eller alka, på det de ej må falla alt för 



tätt , 



