24^ 1754- Odob. Nov. Dec. 



iJodå 5 Ir nödigt , at kårf eligen gi¥Va nå liaHdéif ] 

 påhv^^runålanrtdlik^^ fådana tttrålcnin^ 



ga:r ftMM lig V föregående ii^|eM^-^ 



dels Irs' Héldlingat^;!^^ , - och jag "fiSlare 

 tlnlfcr fofedräg^y angtend^^^föA^^ 

 hélV Folkr höpen i cfr^I^and y och de der årligen 

 Bdde v^^igdeoc^ih, dpde. 



Vi finne %ti hela NÉfurétL^^ft u 

 6tl^ Vis ötdrimg^ y i^ 

 \^d^ftiånirtifk0-fl|^et? vid magt-häll^tii^ 

 Ik ifte Iföv' Alle llåde^ i vfejriäén frö V%S 

 i de f^tdafte ären Ikrapeligaré éth bfér ntfette 

 for dodeli^hetens valde ^ ån i de tilväxandc och 

 ungdoms aren 5 då de någon tid tyckas, éga ftor- 

 ftti krafter at emotfta forgångcligheteirr rnWi 

 Äiäfte åter fträx gifva tappt och affmåltl^lfiilnm- 

 göm, til desj efter po eller 100 år, ingen mér 

 %r éhig. Deras antal ^ fbrh hinna til hogré ål^ef^ 

 åralleftådes få^Tiriga, i jåmforelfc emot den of- 

 rigatnyckenheten 5 at det nåftan for intet år til 

 räknande. Icke defto mindre år månniikornas 

 antal i allmänhet mer uti ftåndigt tilväxandc ån 

 aftagande, faft ån förökningen, på vifla tider och 

 uti vifla Lånder, for färdeks orfaker, fom me- 

 rendels haft fin uprinnelfe af månnifkornas cgit 

 forvållande, gått trögt och ojämnt. Atminftone 

 finnes Naturens egen ordning hår i Europa nu 

 for tiden medgitva en belländig och anfenlig for- 

 mering. 



Båggc Könen finnas ofver alt uti nårmafte jäm- 

 likhet. Uti fruktfamhet har det enafolkflnget icke 

 i allmänhet något på Naturen grundadt märkeligt ' 

 foretrådc for det andra. Det år ock allcftådes 



in- 



