jot 1754- Oétok Hov. Dec* 



hvad Rcfraétions-Iiag fom fordran Kos bagge def- 

 fa ftrålar j få at bagge deras emergentes blifva 

 paralkk med den gémenfamma anfallande fträlen 

 AB. Jag anmärker tir den andan , at fom bagge 

 Ärålarne hafvk en gemenfam incidence -vinkel^ 

 fåfom forenté i den anfallande lirålen AB, famC 

 liksi emergence-Vinklar^ fåfom utgående i paral-* 

 lela linior CD j få följer deraf^ at om nian for 

 bågge ftrålarna gor färfkilda GonftrUärioher, foi* 

 at finna deras belågenhéter , fåfom i nåftforegå- 

 ende §5 få finner man i bågge c:onftruélionerna 

 vinklarne PIH lika ftora^ och åfVen vinklarne 

 j?GH lika ftöra; Om man altf ä i bågge cotlftm- 

 élionerne antager* liniorna TM for lika ftöra, hvil- 

 ket ingen tiög hindrar 5 och fcdan lägger den ena 

 conftfuå:ionen på den andra ^ få at linionie TH^ 

 hvilka åfvert årö lika^ paffsi tilfämmans^ få finnasi 

 bågge punéteriia G, gg i eq och fariima cirkel-bogö 

 HGgT^ och ptmélerna / och / äfVen i en cir-^ 

 kelboge HliT, på det fått fom fig. 3 foreltål-* 

 ler. Håraf följer 5 at om den minll refrängibla 

 llrålens Brytnings - lag determineras ^enom pro- 

 portion af liniorne TG^ TI 5 TH 3 f a måile den 

 mäft refrängibla ftrålens Bry tnihgs - lag determi* 

 neras genom proportion af linionie Tg^ Ti^ TH, 

 om eljeft den fupponerade verkan fkal kunna 

 folja^ nämligen at' bägges deras emergentes blif-» 

 va parallde med deras gemenfamma incidens. 



9, Det återftår nu at jämföra den Brytnings- 

 Lag ^ fom Newton angifver, och hår ofvantil år 

 anirord^med den, fom vi nu funnit fordras at åftad* 

 komma parallelismus emellan emergerande ftrålar 

 af åtltiJliga flag , och deras gemenfamma anfallan- 

 de, fedau de lidit tvlane rcrraétioncr^ på fått, fom ' 



nu 



'V 



