x^^4. O<5tob. Nov. Dec» 311 



kehblef tagen ^ hvadfin kroppeii blifvit Gfverk*». 

 ftad med fega vafkor ^ och de fafta delarna ej ha& 

 iiog dyrka at arbeta och dela dem omkring. 



2. Jämte Afcitis ( Buk - Vattuföt) f a var hår 

 Tympatiitis ( Buk • våderfot ) hvilket både af" det 

 lätet, fom hördes 5 ilar avan flog derpå, få val 

 fom af den onyttiga vattu^tappningen jjutas kan; 

 I tarmarna var famlad flem , kroppen var het i^ 

 ineifvorna fylde med vader, de retades öch ag^ 

 gades , fammaiifilorptes panägrä ftålléii, våderna 

 fingo ej afgång, utfpånde tankarna , och hollo 

 deni iafoni trum^fkinn hårda, hvadan fjukdomeii 

 fått fitt namn. 



3. All Vattuipt arfarlig,ifynnerhct deirt med 

 yåder, eller Tympanitis kallad, och med fådan 

 hetta, eiaiedan mer fara år , at någon af de ädk 

 delarna tager fnart flvada. Efter Vattu-tappningen 

 plågar den vara fvåraré at bota, och fällan gifv^cs, 

 exempel, det de fjuke vmmit något annat deraf^ 

 ån lindring 3 ej heller undgått, at flera gånger 

 foka hjelp af iamma ofåkra operation , til ddt 

 dodon gjordt flut pä jämmérn. Hoftan, kläm- 

 ningen pä broftet och Ivårigheten at käfta vatnet^' 

 aro ej behageliga märken. Men det fom gat 

 iiopp om denna ijukhngien, Var, at han ej rått län- ^ 

 ge ilåpåts med fjukdomen, och var i fin båftå 

 ålder, hade matluft, och fofmådde behålla matetii 



4. Til at bota honom, fkiiUe Febern håfvas 5. 

 få vida derigeiiom underholts krampeö i inelfVor-^ 

 na, och faran for invärtes brand, våderna ikulle 

 fordelas, de ofverflodiga vätfkorna tunnas , o.ch 

 hattireii hielpas på vägeii til deras afforaiide^ 



f 4 Det var rådligt at börja fagta,öch fe hura 

 vida ineifvorna voro i godt ftänd* Emot hettan och 



. 1 



