1745- O&ob. Nov. Dec. 233 



Foregående fkrift har jag på KongL Acade~ 

 miens befallning genomlåfit och med nelfva Mo- 

 dellet noga jämfört, famt dår utinnan funnet hu- 

 ru Schole-Måftaren Herr Andreas Hellström 

 efter Sin, mig tilförene bekanta frågd och fhille 

 hår i mycket vunnet och förbättrat både i anfeen- 

 de til tiden och befvåret vid de förra Machiner. 

 Det allcn.ajft har jag ej undgå kunnat at påminna, 

 at, om fkaknings-vårket på detta fått flkal gå för 

 fk, måfte fmållaren til fin ytterfta del vara giord 

 af tråd, och fittia i cn hylla, på det, då trådet år 

 utnött man ftraxt mä kunna låttia et annat tråd dit 

 igen: Men Eckrarna måtte ånteligen vara fkodde, 

 eljeft nötas de ftraxt ut. Vid denne fkakningen 

 har man ock at befara, det hiulet låtteligen kan 

 flå fig , komma i olag och dymedelft orfaka en 

 ojämn ryckning för fkoen. Kunde man hår finna 

 jiågot fåkrare ifått vore det ganflka vål. 



Det fkulle ock tyckas ät underredet fkulle 

 tarfva någon mera ån fielfva virckets tyngd, eller 

 åtminftone at mulftretarena fkulle koxa mer fram, 

 |>å det de båfctre måtte gripa uti och blifva qvar i 

 jorden, eljefl om ingendera af deffa påminnelfer 

 acktas , torde ftretarena ej göra full nytta. 



Utom alt detta fkulle man tro at underredet 

 behöfde någon förbättring i anfeende til mycket 

 ftora och mycket fmå häftar, fem ibland för nöd 

 Ckul & måtte ymfas,på hvilken håndelfe Bakftre- 

 tarena icke gltid hinna taga jorden, då framftre* 

 tarena göra gagn och få tvärt om : derföre til at 

 pä en gång håfva den olägenheten voro b$å at 

 göra underredets (fcdmar mycket krokiga vid den 



fråmrta 



