i74?- Q&ob. Nov. Bec. 239 



Den fenare eller den 29 föll han med Syd 

 Oft, ejfårdeles mycket, och fyntes på Lö&trå- 

 den^allena. 



År 1744 föll den forfta gången , vid f amma- 

 tid fom Ar - 174.1 , nemligen den 21 Junii , och 

 til ftor myckenhet, fä at på de tråd den fallit, vax- 

 te matk på lofven följande c:dra dagen. Hum- 

 lan var denna gången fri men frukttråna fingo um- 

 gållat, i dy at uti knopparne fatt den nog tiockt, 

 få val fom pä bladen , nvaraf Kartarne anfenligen 

 follo af. Detta år hade jag uplatt på taket en tal- 

 rik, i tanka at derpå lamla något , hvilket oekfå 

 den gången gick an , ty Daggen var derpå nog 

 tiock , men fom på talriken hade åfven ftadnat 

 af den vanliga aftondaggen, fä var den förra up- 

 blandad af den fenare , kunde doch fä vida 

 fkönja at Honungs Daggen fram mot middagen 

 begynte fmäningom tiockna och draga fig tilfa in- 

 man : Eftermiddagen begynte han at få en vidrig 

 lukt , och mot aftonen förtärde lig mer och mer 

 at om morgonen var intet quar, utan tvifvei 

 dera f 3 at han blef beröfvad den fria luften, eme- 

 dan jag hade honom i minCammare; etjeftharjag; 

 haft luft a t fi någon forådnring kunnat fkie. 



Den 24 Junii var Honungs Daggen och få 

 fallen, mefi fä liten at alleiiaft en Seghet kändes 

 vid Fingrarnedå man' tog på lofven j Denna gån- 

 gen har han kommit med oftan vader. Althvad 

 jag hade härvid at taga i akt, var, at jag på in- 

 gen växt låg denna Dagg mer fallit ån på Afk och 

 Löntråden;, hvilket at bladens glantz och klibak- 

 tighet noglamt kunde fynas då det var något li- 

 dit på dagep. Den 



