jul. Åuguft. Septemb. 159 



na koftnad på Landtbrukets uphiålpande har hos 

 allom 1 orten förvårfvat fig vålförtient heder och 

 beröm. Hans egen beråttelfe til mig ar följande, 



I början af min landtbrukning låt jag under- 

 qvifta fkogen* och körde vintertiden qVifien pS 

 Skren, hvareft han våren derpä upbråndes, och 

 låddes korn der efter; men på fömliga ftållen 

 drögde jag med bränningen til höften , eller Au- 

 gufti månad, och fådde råg derefter. Växten 

 biet på bågge föriöken rått härlig ocli ymnig* 

 På afrödningar, der aldrig tilförene varit åker, 

 förfökte jag åfven med qvifts brännande , men 

 det ville icke lyckas , ehuru det blef plögt, 

 harfvat, och på båfta fåttet tiltygat. 



Det andra förfoket anftålte jag med granris, 

 fom hemkördes til ladugården , och af barn iön- 

 derhackades , och på en dertil tiånlig plats lades 

 at rötas ett år, jfom befants vid utkörflen på åkren 

 hafva förminfkat til 3 fierdedelar. Och fick jag 

 efter detta förruttnada granns åfven få god för- 

 mon , fom efter fågödfel , iå val i anfeende til 

 iåden, fom fedan gråsvåxten på den igenlagda 

 åkerlindan. 



Sedan har jag förfökt kolftybbei myckenhet 

 på åkren, hvaraf han blef ganfka lått-brukäd, och 

 på lergrund blandade jag fand dertil , hvaraf å- 

 kren fick anfeende låiöm ivartmylla , och gaf 

 utaf fig en rik våxt. 



Yttermera begynte jag anftåHa förfök med 

 myr-dy , fom vintertiden uphögs, och på Ladu- 

 gården 



