184 JuL Augufh Septemb. 



fkans utlutning finner man et ganfka litet fal 

 fixtwn ,Tom knapt kan fkiönjas ; hvar på vidare prof 

 fkal giöras , lä inart man får en tilråekelig qvanti- 

 tet af afkan* Men at denna afkan förernied fig 

 en ganfka fin och fubtil länd ar klart , då man ta-" 

 ger deraf litet i munnen och på tänderna. Man 

 kan och ie det (amma med etgodt Microfcop, då 

 nian emot fölen blifver varfe ganfka fina och fmå 

 fkinande particter, föm förmodeligen ei an- 

 nat äro , än granna och fubtila fändparticlar. 

 Hvad egenteligen eljefi denna Aflkans nytta kan 

 vara , har man ej fa noga alt ännu kunnat utfor- 

 fkaj det tyckes dock, at naturen lärer hafva äm- 

 nat henne til något ädlare bruk än til puder. 

 Detta har jag dock funnit', at med denna afkan , 

 få vel den hvitare, fom den gulare, kan man po- 

 lera och ränla Silfver, tenn, mefling och koppar, 

 i lynnerhetfilfret, då man med en ylleklut i afkan 

 doppat, gnider det, hvar at det blifver få pole- 

 rat och blänkande, fom det vore hel nytt, hvil- 

 ket den ganfka fina och fubtila tanden, fom den 

 innehåller, lärer Sftadkomma. Förutan detta år 

 ock at oblérvera , at ei alla torfven af denna ar- 

 ten gifva en lika hvit a(ka; ty man finner ibland , 

 at fomliga torfftycken lämna efter lig en gulack- 

 tig och brandguhl afka , hvilket de gröfre vege- 

 tabilia , fom finnas mer eller mindre inblandade i 

 torfven , föror laka. Ty når man bryter lönder en 

 vel igenom bränd afkklimp, finner man ofta. en 

 flor myckenhet af rötter, fira och blader och i 

 fynncrhet vafspipor, hvilka då de äro igenom- 

 brånde, hafva en hel annan färg äntorfafkan, och 

 åro gemenligenguhle, löm en guhlocra. Detta 



