124 1745' A P ril - Ma i- J un - 



§. i 6. Det år nödigt at veta, at Gångar- 

 ne (i2.) ei åro ådle i hela deras Felt (13.}; utan 

 allenaft til någon del , fom her på åtfkillige ftål- 

 len (O vifthg til åtfkillig längd, lålöm ifrån r. 

 til 20. Famnar. En lådan haltig Gångens del he- 

 ter , efter Bergsmans tale-i ätt : Ådel Fall , fom 

 håller lig på diupet innom viffa fkrankor, ehuru 

 de nu utvidga fig, nu gå åter närmare f amman , ån 

 i ena och ån i andra Feltet Fig. 3 , fom före- 

 faller en Profil T parailel med Gångens ftrykandc, 

 lårer giöra denna fak tydcligare. a a.a.a. år fla- 

 ta fidan på Gången, efter dels {\rykandc. b.b.b b. 

 Den Ådla Fallen, lom jemte nyffnåmde oorden- 

 teligheter, ar funnen altid hafva åt enthera Fallet 

 mer eller mindre ftupning , fom genom linier- 

 nes b. k b. b. fnedd, til kenna gifves. 



§. t 7. Så vida Gull- Anvisningarne (6.) ånnu 

 åro foriökte, hafva de vift lig Ådlaft och ym- 

 nigaft i dagen, hvarefterde å en del ftållen ftraxt 

 blijfvit magre, faftån Gången ei gådt ut (18.IIL), 

 Å andre, åter fortfarit på diupet; men fkifftevis 

 mer och mindre malmrike, hviike ändringar ge- 

 menligen fölgdt på horizontale klyffter, fom til 

 1.2. å 3. famnar under hvarannan , genomfku- 



f 4.J , lom år den diupafte nu för tiden under 

 dagen i denna tract (80 , har man på i9:de Fam- 

 nen mera fynligit Gull, fämt ymnigare och häf- 

 tigare kis (»2. & 19, L & IL), ån tilfurne på 

 J? :te och n:de Fammen i diupet, få at man ei 

 ånnu ar i ftånd at iaftfHlla 'någon Theorie om 

 råtta Malmdiupct, på hvilket de jmåfte och ri- 



L Nya Cron Grufvans f änkning 



kafte 



