132 1745* A P riI - Maj, jun- 



Arterne derefter les och noga merckas, kan 

 man lätt låra kienna dera. 



§. 23. För öfrigit år cldprofvet fåkraft å 

 obekante arters halt; men, den loin ei har fig 

 det bekant, eller lågenhet dertil, behölver, al- 

 lenaft goda ögon, godt handlag och ettfickertrog, 

 tå Han lått kan komma at få fe, om Vafk-Gull år 

 i en Malm eller Bergart; ty det år mcrckvårdigt, 

 at fä vel de utlånd&e, fom denne ortens GulU 

 Malmer (2,), åfven de armafte kiiernc ( 19.II.e- 

 & £), vifa ett fynligit Gull ftofft, når de , fin- 

 maine , valkas pä Sicker Troget. 



§. 24.. Upteckning på några herhos följande 

 Prof iftenar, af de Smålåndifoe Gull- Arterne, 

 fom finnas nåmde i föregående Anmerckningar 

 hvilkas §. de clauderade talen åberopa lig. 

 De ftåilen, hvar fynligit Gullfitter, åro med rö- 

 da ringar på ftenarna inneflutne, på det de lät- 

 tare ma igen-finnas. Når Gullet år mycket imått 

 och fint , behöfves ett convext litet Glas , at 

 hielpa ögat med, fä framt det ei år vanare at le* 

 fådane läker. Man andas ock på Stenen, at den 

 blir fucktig, då alla arterne deri fynas tydeligare. 



A. Qyarts Gång (t i,) i defshela Måcktighet e- 

 mellan bågge Salbanden (if.), hvilckas klyfFter 

 vila donlågern (14.) Denne Malm -Sten beftår 

 af hvit och Svartgrå Qyarts (1 n I), med fyn- 

 lige Gull Anfloger (19.IO, både å en mörck- 

 brun hornig flkifer^-art (10.IL&V.), och å fielf- 

 va Qyartlen^ fomöfver allt år inblandad, med 



