^ 1752. ]anuan Fcbn Mart; 



ä:cn den tredje i ode-delen af hela fin liniä : dere- 

 mot den fenarc gar allenaft en i ode-del af dct/om 

 återftod af defs linia fedan andra momentet : och fa 

 vidare- Det ftycket af den förra linien , fom des 

 pun£t fram fkridit under et vifst antal tids momcn- 

 ter, anfer Neper iafom Logarithm for det ftyc- 

 ket af den fenare linien 5 fom åtcrlHr af henne^ 

 fedan famma antal af momenter forflutit. 



Det år klart 5 at de delar 5 iom den ouphorli» 

 gen lika retarderande punften^under lika tids-mo- 

 menter, pa förenämnde fått 5 affkurit af fin linia > 

 måile vara ouphorligen proportionelaj bäde de 

 ofverfarna delarna med hvarandra, och de återftå- 

 endc fins emellan. Således komma defla Loga- 

 rithmer til f jelfva grunden ofvcrens med de förr 

 belkrcfhe, men åro af den befkaffenhet , at de o- 

 uphorligcn lika minfkas, under det de naturliga ta- 

 len okas, och tvärtom. 



Keill (a) förklarar detta något tydeligarc. 

 Han anfer de naturliga talen fäfom linier, hvilka 

 tuider det de hafva en jåmn rorelfe på en annan o- 

 rörlig linia 5 och dela henne uti likdryga delar, 

 Ijelfve tilvåxa eller aftaga uti et ouphorligt Geo- 

 merrilkt forhållande fins emellan. sNår dä en af 

 defla linier tages för enhet , blir antalet af de lik- 

 dryga delarna af den orörliga linien, tagit emellaa 

 enheten och en vifs linia proportionalis , Loga- 

 rithm for hvar fin af de proportionela linierna/aat 

 Logarithmen fordenforlla^ naft enheten^ blir-n i, 

 om linierna tilvåxa jcller — om de aftaga. Lo- 



farithmen for den andra i ordningen ifrän enheten 

 lir-f' eller — 2, och fä vidare : allenaft at defla li- 

 nier, imder det de uti en ouphorlig Geometrifk 

 proportion til -eller aftaga, jämväl ftä lika längt 

 ifrån hvarandra på den orörliga li njen^ Ne- 



) 



