4^ 1752. Jänuan f (^bn Matt 



tid j ähfattc fcber-pafoxysriierne honörn mcdlåhgt 

 floiYe häftighet^ få til def as längre continuerandé 

 hvar gång 5 fom til Symptoniernas väldfamma an* 

 gripande ^ men i fynnerhct med en ovanlig huf* 

 Vud-^yraj förh varade til des han afledi 



Om Pkigo-Mafkar mi månnljfkmi kr&^^^ 



AP 



J. G. WAHLBOM; 

 Med. l^oBofi 



^ct liar i ällå^ti4er Vant bekätit^ ät tiåAåri 

 ihgeii clodelig Vore foiii icke ähtirigcii arj 

 eller vefkeligeri uti yilgre åreil Varit plå- 

 gad, af Mafkäf^ hviikil vi ahid delat titi tråiirid 

 Clailer, riämhgeii Afcaride^^ LUmbrici och Td^ 

 niiE^ hvartii kdmmit Ciic^utbltihi, fom åro mi'* 

 gar äf Binnicke^mafl^ert. , Fleré fläg af ölikä ria* 

 tiir och egenlkapcr hafve vikiiapt trödt ituUé fiiii 

 ilas titi våra inelfvon 



f^år liågcfri Varit plägad äf Mallaf hafvé vi 

 ältid derernot brukat de få kallade MedicamentÄ 

 Aritheimiritida,^ eller fådaria^ fom egciitc-ligen ffctil* 

 le fofdrifva någondera af defla lla^s Mafkärda | 

 men det har ofta håndt^ at efter allanvånd moda^ 

 hafva de likvåi gjcfrt forakt af itUa Mafk-pulfrer. 

 Oi*fakeil har varit den , at de ej varit affammi 

 ilägte med dc förr omuke 5 och vi hafve ej kmi^^ 



