175^* Januar. Febr. Mart, 



MUSC A nigra ^ ahdomim nitidö teffulato ^ thor^^ 

 té Uneis palUdioribus longttudinalibus-y major. Faunen 

 Sv. I lop 



Sjelfvä Flugan it dubbelt ftorrc, ån våra all-' 

 måiina hus-flugor; men år eljeft dem få aldcles; 

 lik 5 at man ej kan finna någon åtfkilnad* Hon åf 

 ivart til fårgen; på ryggen ga tre grå ränder långsi 

 efter^ vingarna årö bleka : buken år Ikinande och 

 glånfande, med gra och fvärta tärningar^ fä atdcrl 

 ofvan uppä aldcles liknar et Dam-^fpei, hvilketock 

 Utgör fjelfva egenteliga kånneteknct, hvarmed 

 hon flviljes ifrån de andra* 



Om någon nU (kulle fråga, hurU defle Mafkai? 

 hafva kommit inuti månnifkans lif ? få kan detfke 

 på mångahanda fått; det troligafte af, at^ emedan 

 denna flugan låggér fina agg uti fårlkt kott, hvil-^ 

 ket hon i fynnerket lokcr, om det blifvit litet an-^ 

 ftuckit^hondå fått aggen med fjclfvä kottet^ livil-* 

 kä federmera uti kroppen hafva tilvuxit. 



Häraf fe vi, at de gamle hafva t] haft orått ^ 

 hvilka påftått^ at öm et banl får åta kott, fkall 

 det få Mafl^ar, hvilket allmänheten ån i dag hållei* 

 for en vifs fanning. 



Det blir vidare en fråga: öm deffe Mafkai* 

 kunna utkläckas Uti fjelfva lifvethos oft? Derpå 

 hafvé vi fullef ej ånnu tilråkeligä obiervationei: 

 ödh bevis; men de håndelfer, föm jäg förut om* 

 talt ^ tyckas något ilyrka dertil. 



Vidaré : om icke andre fiags Infeétcr åfveri 

 kunna gota famrna olägenhet? hvafpå man vil f å 

 mycket mindre tvifla, föm några öblervatiöner 

 beftyrkaden fakert. Se fitAKCHii Hifi:or. Hvar- 

 Jjtåjäp afven fedt tydeligt bevis hös; Herr Archiatef 

 RöséN^ hvärom kan ej lärer underlåta at tinder- 

 fåttä Academieii/ 



Da Mafl 



