1752- Apr. Maj, Jun. ^S9 



ms Får liopctals bårt-dodt eller vantrifvits. H'.m 

 tilfkrifver den lyckan^hanmed dem haft, bättre in- 

 rättade fara-luiSjOch en omare fkotfcl, hvarvidhali 

 ibland annat anmärker, huru han^pä en god väns råd, 

 låtit väl fonderftota torkade kråfte-fkal, blanda der- 

 af uti fait-laka, och Tom oftaft gifvit Fåren in, får- 

 deles om vintern, under den tiden de lamma: hvaraf 

 han funnit at Fåren mått ganlka vål, och i fynnerhet 

 jQuppit vattu-foten, fom undei' våta Somrar eljeft 

 gjort ftor fkada i granlkapet. Vidj Får, fom f åie- 

 destagitinkräftc-lkal, har det märkvärdiga yttrat 

 fig, at då någrc af dem fla-gtades om våren eller til 

 Sommaren5hafva uti dem tunnits ftora hårda knölar, 

 med tarm- ikinofverdragnc, hängande på fmala trå- 

 dar vid kottet och talgen invärtes 5 hvilka då dc 

 opnadcs, funnos vara fulle med fondcrftotte kråtte- 

 Ikal : hvaraf Herr Bruks-Patron fluter, at defle 

 tränat fig in uti vattu-blåfönla, fom Fåren pläga få i 

 de vata Somrarna. Men uti de Får, fom blifvit flag- 

 tade hofte-tiden, hafva ingafådana knölar blifvit 

 fedde : hvilkct tyckes komma déraf , at de under 

 hela Sommar- tiden efter hand blifvit förtärde. Pa 

 cn hederlig Präft-mans inrådande, at cj låta de gam- 

 la Fåren Springa med fit flägte uti nedftigande linea^ 

 med utlätelfe,at den MofailkaLagen om forbudnc 

 leder månniflcor emellan, har fin grund i naturen, 

 och kan med nytta i akttagas med de tama djureni 

 har ock Herr RotHof alla år låtit ombyta baggar. 

 Om detta något bidragit til Fårens yältrefnad, lem- 

 mt han der hån. 



