1752- Jtil. Aug, Scpu 



flera ån ellofva. Hufvudct har en Coniflc fkapnad, 

 fpitfig at ändan 5 fig. 45lit. /. och fig. t p. Det 

 år icke olikt hufvudet pä de vanliga kott-maflvar, 

 Ibm förvandlas til blä flugor. Det tyckes hafva 

 en ombytelig flvapnad, fäfom dclla flugu-maflvars; 

 det år 5 deras hufvud år ej tåckt med cnhard bräflv-^ 

 eller benaktig hud 5 fom gor des fkapnad beftån-t 

 dig och oombytelig^ fädant fom atfkilliga andra 

 laleifcers malkar hafva detj utan mjukt, f ä at ma-^ 

 flvcn kan utvidga hufvudet och draga detihop» 

 Vid andan af hufvudet fer man en tagg eller pigg, 

 fl:al-eller benagtig, brun til fårgen, lom vid vifla 

 tilfållen tycktes mig vara tve-klyfdjfig.f,/?. Detta 

 är det värktyg , hvarmcd han häller och genom-^ 

 fticker de Infe6ler han griper, och efter alt utfc-? 

 ende, jämväl det fug-ror, hvarmcd han iugcr.At-^ 

 minftone iärer ej munnen litta långt der ifrån. 

 Hufvud-fpitfcn på de mafli:ar, fom upfluka trä- 

 lofs {fucerons)och fom blifva flugor med två vin- 

 gar, år til fl^apnad mycket likt Ma(k-Lejonets, 



Men til at rått underioka detta hufvud, bor- 

 de man hafva flera Mafl;ar. Man borde klämma 

 det, pi at tvinga fram de dertil horande delar. Det 

 tordes jag ej gora med denne, emedan jag var an- 

 gelägen at bibehålla honom vid*liivet, til at fe 

 des förvandling. När han h vilar fig , drager han 

 in hufvudet uti den forfla ringen , fä at det alde- 

 les intet fynesj och då är framila ändan af kroppen 

 kuilrig, fig. :5, /. Jag har ipärkt, at det är med 

 hufvudet fom han drager fig fram genom Sanden: 

 det gor honom tjenft i ftället for fot, och är ho-? 

 nom en ftodje-punét, når han fl^al draga tilhopa 

 fina ringar, ty dä fåfter han def i Sand^, Mar 



flcania 



