1752. Odob^ Nov^ Dcc. 



äodancd- Likväl (ker det f ållan. Gcmenligen lef- 

 ver den , fom af honom blifver huggen flere mi^ 

 nuter, ja några timar, ibland par dagar : meren- 

 dels händer^ om tjenliga låkemedeli tid blifva bra- 

 kade^ at den f jukc ungar lifs-faran^och kommer fig 

 fore igen. 



De Villa Amcricaner, lefva ftorfta delen af 

 aret af jagande^ dä de ftådfe lopa uti ikogarna^haf- 

 va fordenlkull varit mera underkaftade^ ar falk 

 under denna farliga Ormens tand . Noden har ^ock 

 lårtdem, at forioka hvarjehanda^ bäde af orter 

 och annat, at rådda fit lif med, dä de råkat blifvä 

 huggna. De i fenare tider ditflyttade Européer 

 hafva for fin f åkerhet Ikull åfven blifvit foranlätnc 

 at utfråga och utfpana , hvad lake-medel Villarnc 

 brukat häremot, och fedan har blätta håndelfeni- 

 bland gifv^it dem tilfålle , at räka på någon ny lä- 

 kedom. 



Pä min Americanfka refa f oktc jag bland an- 

 nat at gora mig underrättad öm de läké-medel, 

 fom en längli g forfarenhet vift vara goda mot en 

 fä farlig Orms bett. Jag tror mig derfore borä 

 meddela dem, fom jag kunnat famla, emedan det 

 cj allenafb gifver tiltällc , at fä forföka de låkcme- 

 del, fom vi kunne hafva tilgäng pä, emot våra 

 Ormars bett, utan ock en Narturkunnig torde af 

 Botanil^ grundfatfer och liknelfenorte-flagemel-^ 

 lan f ä tiilalle, at underloka fädana af våra växter, 

 fom i det nårmaite til flaget komma ofverens med 

 de Americanfka. Men pä det fiken må blifva fä 

 mycket ljuiare, hvad delfe läkedomars värde an- 

 går, lä vii jag förut gifva en kärt Hiftoria om ikal- 

 ler-Ormcn. Jag vil dcrvid näflan endall och al- 

 lenaft anföra det , hvad jag fjelf på min Refahår- 



U 5 om 



