1752, Oclob. Nov. Dec, sif 



De vanligafte ftållen, hvareft man om Som* 

 ffiaren nåftan Tkal vara fåker at finna defle Ormar, 

 åro följande tvånne : 



1:0 Vid fidan af något gammalt nedfallit trå, 

 der den ligger ibland i flkuggen^ ibland i fblbaddet. 

 Man måfte derfore under vandrande i flvogen taga iig 

 til vara, at ej gå up pä et fadant nedftillit trå^eller 

 tvårt ofver det famma, utan rundt omkring^dock 

 altid litet från det. Eller ock, den fom vil gå tvårt 

 ofver defTe kullfallne trån, bor ej f atta foten når 

 til trädet, och fä ftiga up på det 5 utan hop p j långt 

 ifrån up på trädet , och dä man lliger derifrån ned, 

 ej fatta foten tått ned dervid , utan gora et godt 

 fpr äng från det famma, emedan defle Ormar ofta 

 ligga och fola eller hvila fig juft under, eller vid 

 fådana nedfallna trån, och fälunda låtteligen kun* 

 de bita en, fom kommer dem for når. Villarna, 

 fom flådfe vandra genom de flora ovågade Ikogar, 

 drilla aldrig at gä på något nedfallit gammalt trå^ 

 eller tvårt der ofver, utan gora en krok omkring. 



2: do. Pä fodra fidan af en backe eller bårgvid 

 någon kalla eller källrånnil5 ty fom defl^e Ormar 

 åro rått oviga djur, och gå mycket långfamt,atdc 

 ej med rännande kunna IkafFa fig föda j få utvälja 

 de forenåmde platfer at viftas på, emedan allehanda 

 flagsGrodor komma dit for vattnet fkul,jemte andra 

 djur, hvilka infinna fig der, at lålka deras torft. 



Man tror, at denna Ormen år lika många Sr 

 gammal, fom der åro ringar eller leder i fkallran 

 af hans ftjert, fä ät en ny led eller ring fbal våxa 

 uti den hvart år. Det har i forna tider funits fä* 

 dane, fom haft 41 ringar eller led uti (kallran, ja 



