1759. April. Maj\ Jun, 



la neder på hvarandra. Deflfa molnkanna iblanj 

 innefluta och trycka ihop en myckenhet elartifk 

 luft, upfylldmcd eldfångda utdiinftningar. Den- 

 na luften bryter fig ut igenom det nederfta mol- 

 net, och far ut därifrån med fådan häftighet, ac 

 de eldtångda particlarna taga eld, famt itända och 

 férftora alla de kroppar, fom de vid utfartenkom- 

 nra at ftota emot och råka j>å,. Jag förbigår an- 

 dras tankar, fom i ftållet for Cartesii fno, taga 

 Hora is-{kifvor at bullra med i luften; och vil 

 allenaö: nämna, at den bekanta fä kallade åfke- 

 viggen fer ut, fom en med konft arbetad flinta 

 cllcrannan ften, och liknar de gamlas offer-kiaif- 

 var och ftridhamrar, eller ock vilTa pctrificater, 

 fom finnas i jorden. 



Sedan i nyare tider Experimental-Phyfiquen 

 blifvit mera utarbetad och därvid mänga nya roa 

 uptåktc, iorn aga någon likhet med älke-dundret, 

 hafva de naturkunnige jämväl börjat få nJigoc 

 grundcligarc begrep om orfakerna til detta Mete- 

 orön. De forfok och ron, fom blitvit uptåckte 

 och gjorde med Chemilka fräsningar , och med 

 den ele£lrijka kraften ^ hafva i fynncrhet varit up- 

 lyfande, famt gifvit anledning til trä nyaTheo- 

 rier om orfakerna til å(ke-dundret, om hvilka idet 

 fSljande något utförligare talas Ikal. 



Aristoteles hade, fom fagt år, antagit de 

 cldfängda exhalationcrna , fom fimma uti Atmo- 

 fphercn, for at vara orfak til detta Meteorön. 

 Denna Thcorie blef, tillika med hela Ariftotelis 

 ofriga Philofophie, af den lärda verlden vederta- 

 gen, och har anda intil våra tider behållit fit an- 

 (ccnde^ De nyare hafva allenaft budit til , at för- 

 bättra 



