1S4 1759' JuL Ang/ Sept. 



fom redan uti Kongl. Acaclemiens Handlingar ar 

 inTOrdt, finnes egcnteligen dåruti befiå, ac cn fyr- 

 kantig ring af fnlidt jarn faftes omkring Hjul- 

 ftackcn, och at där utanpå häftas 4 Lytt-armar 

 ( form^odcligeR aftrå), fom med åndarne fkola 

 under ilodja hvarannan : oeli förmodar Herr Bruks- 

 Patronen, at detta (kil vara det aldratilforlitcliga- 

 fte f itcft til Lyfc-armars fällande pa Hjul- Hac- 

 kar : For fl i anfeende därtil, at det flcal hafva 

 bcfunnics, det Lyfc- armar af tack -järn, gutne 

 uti en ring,5 ej {kola vara fåkre^ utan hafva bru- 

 flit fop.der. For det andra, at Tack-jåins-armar- 

 ne med deras rin^ fkola biifva tva tredje delar 

 tyngr^%ån efcer dels pahnnini> af Stångjärn, 



Havv'd torde fä anmärkas; 



1:0) Hvad ftyrkan angår, är allmänt bekant, 

 at StSng- järn bor hällas barrre än Tack järn ^ 

 ehuru fä groft jarn^ fom härvid fördas, nämilgen 

 7tumbrcdtoch 3 tum rjockt, m-erendels, fäforn 

 mindre värkadt ^ plägar vara fkorare, än finare 

 Stäng -järn af (amma ämne. Imediertid lärer 

 Herr Bruks-Patronen vara den forftc^fom funnit, 

 nt Lyfc-armar af Tack-järn vid forfca päkänning 

 atbruftit. Vid alhi mig bekanta verk, därfäda- 

 ne Tack-jårn.s armar, fä väl for Plat- ftängjärns- 

 och åmncs hamrar, fom Bokare, ^"^y^tj^^s, och fom 

 blifvit gutne efter den i Handlingarnc införde 

 ritning, äro de foril: pafarte ännu ofkadde i dage- 

 ligt bruk, och finnes ingen anledning til brifb- 

 Jållighet, utan har man ail or{ak, at af dem vän- 

 ta 



nnSjlt-i at allmänheten far det fa f>dl a f Herr Hc>LM- 

 ^"•P. £KS pnmfnneifer ^ -fom r.f Herr R INMANS fvar 

 ach ftWkiiinng^ pri d^t hvar och en fjelf må profva ^ 

 itiäkitdera jattet har fiera fördelar^ 



