Håraf fynes^ at et Svånfkt kan ej likna et ut* 

 låndfkt I.andtbruk5 hvad de underordnade nä- 

 rings • g» enarna angår 5 at den ena Landsorten i 

 Sverige fdr cj i denna delen aldeles vara lik den 

 andra, famt at den ena Landtbrukarcn konnner 

 ej altid, uti Polinikt värde, at få högt upfättas 

 fom en annan. 



Landtbrukct ma vara få enkelt eller fa mång- 

 faldigt detvil, (kattas det likväl al: hvar Medbor- 

 gare fa mycket ofver alla de andra hufvudnärin- 

 ^arna i ef: Rike, iom födan, boning och kläder 

 ofver^är alla andra beqvämlighets och yppighets 

 behofver. En Statsman far defsutom flcre (kali, 

 fil framfor alt mått vårda Landtbruket: han be- 

 traktar det fom en orfak til Staters inbördes un- 

 dergifVenhet och vanmagt, eller fjeltlländighec 

 och Ilyrka j han anfer det fom en fröftäck til tolk- 

 hopen , och Statens baila Gullgrufva, hvarige- 

 nom Räntekammaren tär krafter, utlänningar m- 

 lackas, flogderna undfå arbetande händer och rå- 

 varor, famt alle öfri^je inbyggare njuta. uppehäl- 

 le och välmåga. 



Det år fvårt) at igenom rakning mata all den 

 nytta, f:)m Landtbruket rörer qied Gg, ty alt 

 kan icke med mått och GfFror uttryckas: likväl 

 har jag, fåfom en utförligare athandling af det 

 fom korteligen biifvit ornnåmdt i 60, §. af den 

 fammandragna B:{l;i ifpjngcn ofver Laihcla Soc- 

 ken i öilerbotten ('^), vclat hår upgifva en Po- 

 litifk värderings- tafia öfvcr Socknen och arbeta- 

 rena vid Landtbruket därfaoimallådes. 



En 



(*) Kongl. Vet. Acad. Handl. 2.;dra qv. är 1758. 



