Jul* Aug. Sept 11^ 



Oeconomi/ches Uxmn fub tit» Hgcht) har altid fo* 

 rekommit mig ofvefmåttan tiltageil- I fynnef* 

 het fear defs ålder fyncs aldramålt otrolig. Jag 

 har tänkt i år det likt med den ordnings fom i 

 Djur-Riket år inrättad ^ at andra ådlarc och nyt- 

 tigare Djur {kola hafva lä kart lifstid^ eniot 

 Gäddans? Ja! at denna ^ efter 70 eller go är $ 

 {kal^ enligt gamla tron, ännu gä i firi ungdoms 

 vär^ dä likvål fjelfVa Månnilkaa år utlefvad? 



Jag nekar icke^ Ät ju mänga ting finnas 

 Sten-och Våxt-Riket^ fom otverga Mänaifkan i 

 lider. En Ek ^ en Oxel och andra tråd kunna 

 hinna til 4 eller j* mans -åldrar. Men låt ofs fe 

 pä Skaparens vila lagar i Naturen. Det Han 

 åmnat til varaktigt bruk^ mäfte längfamt fullbor^ 

 das: men det fom ftal fnart förödas^ uprinner 

 gemenligen häftigt. Hvad Upvåxer fenare^ ån 

 Klippan? men hvad år beftåndigare.^ Hvad up- 

 rinner fnållare^ ån Svampen? men hvad år ock 

 forgångeligare? De ftorre och faftare träd äro ju 

 årnade at nyttjas af månnifkor til hus^ fom (kola 

 trotf^ tiden ^ til Skepp 5 fom fkola uthårda boL- 

 jornas väldfamhet. Til iädant ändamål behofve^ 

 längfam våxt och härdad lladga. Men hvarfore 

 fkuUe en Fifk våxa i två eller trehundrade år^ 

 fom dock aldrig kart blifva tjänlig til annat ^ åti 

 cn maltid mat: 



DefTa öch dylika foreftallnlngar hafva gjorC 

 mig obenägen at hyfa fä ftora tankar om Gäddors 

 förmenta älder. Men emedan fädana foreftäll* 

 nirtgar^ ehuru fannolika de mäfynag-^ aldrig med 

 vifshet afgora någon fak i Naturkiii^mgheten^ 



