i4t Nov. DeC. 



Ijufet i fårgör (/)> men oaktadt all fidan hjålptc* 

 da, förklaras ändock ragnbågen genom reflexion 

 från et håligt moln*] 



Defle Philöfopher markte utan tviivel öfta ^ 

 at Ragnbågen färgar byar, bårg ellei* Ikögar bakr 

 om lig 5 och detta enda hade bordt ofvcrtygå 

 dem 5 at den ej fororfakas af reflexion från mol- 

 iien» A t fårgörna felaktigt förklarades, var min* 

 dre underligt > ty om dem hal' ingen haft riktiga 

 tankar for Riddaren Newtön^ Aristoteles 

 (m) med fina anhängare räknade fornåmligaft tre 

 fårgör i Ragnbågen, rodt, grönt och blått: an* 

 dre flera (o)^ och deras orfäker fattes uti dunfter- 

 ms ojämnhet, famt blanning imellan ljUs och 

 Ikugga. SenecA härleder ockfå fårgorna fran 

 ljus och fkugga, men Plinius från luftens, el- 

 dens och m.olnens blannitig, Någre gamle Theo- 

 logi räknade allenail två fargor, blått eller vattu- 

 fårg, fom betydde, at förra verlden genom vat** 

 ten blifvit dränkt, och rodt iUom tecken tii verl- 

 dcns anda genom eld (p). Den andra Rågnbå* 

 gen, fom ibland vifar hg, faftån fvagare ån den 

 forfta, och med omvänd ordning uti fårgorna^ hols 

 for reflexion at den forfta , (q) oanfedt låtteliga 

 kunnat finnas, atdefs ben då borde våndas upfore^ 



Rågn upiifvar växterna^ rtfnfar luften och 

 torde ibland uplofa något af de i luften fimmanda 



dun- 



m—^. — » ,11, '^ i_ 



(/) QuselL Nat. Cap. 7. Virgula fieri fölet vitrea, vel 

 pluribus aiigulis in modum däVae törofae : hföc <i ex 

 träns verfo Iblem excipit, colorem talem^ quali* in 

 area videri fölet, reddit^ 



(m) Met^ 3* Cap. 4. & 5. (o) Jul. Scaliger cxerc* So* 



(p) Magiri Phyfiol. Perip* pag. 276* 



Cfj Arift. 1. c. • 



