^Tf9^ Nqy, pcc. 



la tillika g&ra tjånft,b6radc vara parallelc och gän- 

 fka når tiUamman, ty ognehälet år litet. Således 

 iordrades uplosi^iing på täljande Problem: Af faen 

 ref ringer ande Cirkel finna den pun&^ dar parallele ocb 

 ganjka nära hopgdende firälar^ Jom komma genom et 

 tunnare medel ^ b or a anfalla fdj at de efter brytning 

 vid in- och ut^dngeny famt huru många refie^ioner pä 

 inre ytm åårimellan^ fom behagas ^ md utgd pMallele 

 ech gnafka når ihop. Cartesius har val budit til 

 genom foriok och omvägar at finna vinkelen, fom 

 de anfallande och utgående ftrålar gora fins imel- 

 lan, ty då den finnes , år frågan uploft \ men ingen 

 har for Is. Barrow med rena Geonietrien under- 

 fokt fäken [gg)^ Newton har fedan uploft pro- 

 blemet 5 i betraktande dåraf , at vinkelcn imellaa 

 den anfallande och utgående fträlen bor vara ec 

 maximum eller minimum {hh)y hvilket Whis- 

 TON vidare utforer (li)^ Halley {kk)y Jacob 

 Herman (//) och Saurin {mni) hafva federmera 

 underfokt famma fråga j men ingen har gifvit vac- 

 krare uplofning ån den qamnkuntiige Joh» Bei^* 

 jsrouLLi {nn). 



Pe ftralar fom utgå parallele och ganfka når 

 ihop 5 kallas kraftige 5 efter de mårkeligen kunna 

 Tora våra ögon* Nu har Newton funnit , at 

 då en ftråle genon;i brytning ftiljes i fårgor 5. bry- 



tes 



Igg) Lea. optrxiT 



(ÄÅ) Uti fina Optiflfca Le<aioner, hviika höllos area 

 1669, 1670, 1671 , ftftäni de ej trycktes fårrån ^ftcr 

 hans död. 



(fl) Prföleft, PhyC math. 25'Sf. 



ikk) Philof. träns, a 167, (//) Journ. des S^availS,. 



{myn) Memoir. de Trevoux. 



(^^} onm. Tom. IV* pag. 197-^03. 



