0(^v Nov. Ded 147 



tes den rSdc minft, fa gult, grSnt, blått och al- 

 dratnåft violett j han har ockfå utftakat, i hvad 

 förhållande brytningen iker. I anledning häraf,^ 

 och det anförda problemets eplosning, kunna vin-» 

 klarna for hvar fårg uträknas, fom de anfallan-* 

 éc och utgående kraftige ftrålar gora med hvaran- 

 dra* Newton har funnit vinkelen for de roda, 

 ftrålarna eher en reflexion lika med 41 gr, z min. 

 0ch efter två reflexioner Uka med fo grad. sjmin^ 

 famt for de violette etter en reflexion 40 grad, 17 

 min^ oeh efter två, lika med 5-4 grad, 7 min {00}. 



Hårai hlef fårklaringen af alla Rågnbagens 

 omftlnjdighetcr ganflja lått. En ålkådare våndcr 

 ryggen åt Solen, fom (kiner klart, då det rågnar 

 mid.teraot : låt defs enaoga vara i Q (Fig. i , 

 JXO Nu falla från Solen oåndligcn många ftrå* 

 lar pä rågnet,, hvilka fdr det ftora afftåadet räknas 

 for paralkle. Af deflu mäfte någre , &b eker 

 Vrytniug vid ingången i ^ komma til a, diuifråa 

 reneéteras til by hvarell åter brytning iker, fan>t 

 åndteligen anlända til ogat under vinkeln SJÖ Vi-^ 

 Jka med 40 grad, 17 min, då violett vifar fig viå 

 J: : eller under vinkeln SBO lika med 42^ grad. 

 2 min. i hvilket fall rodt fes vid B. De andre 

 fårgorna gult, grönt och blått, fy nas i mellan A 

 och B efter deras olika brytlighet.' Låt Ä^QAf va- 

 ra en ftråle från Solen ^ fom går genom ogat, och 

 poncra, at vinkelen ROA^ våltves kring ÄMiåfam 

 axel, iå måtte all den våg, dar far fram , vila 

 famma fårgor, om dar finnas rågmJroppar, men 

 annars ftycktals , där nämligen , foru: vatt^ndrop-^ 

 par lalla. På detta lättct upkommer nu forfta eU 



ler 



((^i?) Qpt I. Pars II, 



