1^59. Öäc. Noti ®cé* itp 



de. Atftillige foiTåkradc mig^ det de rficd egna 

 6gön Icdt^ huru defle Dufvor om Soano^aren, då 

 d^ kommit til nägöt moget Hvete- land 5 fatt lig 

 pä gärdesgården ^ gifvit up iirån lig geaom mun 

 den Råg de tilforene nedfvålgc, farit ledan i Hve- 

 telandet, och dar åtit kråfvan full af Hvete, få- 

 fom mera välfmakeligt. ^ 



Hvete år en af deras bchageligafte råttef, föni 

 fes både af det fom ilu nyfs iiämdes, fom otk el 

 ietl äf måiigfallig annan årfarenhet. Så fnart 

 Hvete -åkrarna blifvä mogna, käfta de fig i gruf- 

 veligeri ftora (Icackar på dem, och tulla anfchligt. 

 När Hvetet ftår i (kyl eller fta<:k pä åkren, in- 

 finna de fig åtven^ och taga en alt for dryg tion- 

 de, öm de smnars få rada. Når Hvetet oiii ho- 

 fl:en nyfs utiäs, flå de i ftarka fvårmar ned pä åker- 

 flycken, och ej alletiaft pläcka bårt de korn, foni 

 ligga mer eller mindre up i dagen, utan påta ock 

 tip deiil, fom ej kommit at plöjas tilräckeligea 

 djupt ried^ Til förekommande af en ladan fl:- da, 

 fes dclfa tider på året både gåflar och andra iopa 

 med byflbr och andra giUer, at utoda eller (krå- 

 ma dem j men de årO då gemenligen ej iikvådcs 

 rådda, i fynnerhet de unga^ utan då några biifvic 

 fkutne vid en fkyl j flyga de andre ofta endait nå- 

 gra ifeg därifrån, til en annan Ikyl, få at fkyt- 

 ten, churU han gör lyckliga Ikott, ofta forr blir 

 uttröttad, åii de rådde. Uti Penfylvamen blir 

 denna Sades - art^ äfven lom Rågen, geiritnligcii 

 ttiogein vid Midfommars • tiden efter gamla lly- 

 len, och ibland förr 3 liien långré til Nörr thog^ 

 iiar den fetiare^ 



