iy6o. Jan. Feb. Mart. 



^3 



fchiebe kunnat kringkaftas , emedan fvallet då 

 rnäft ftadna likfom i en vra emot de Våftre tilfto* 

 tände bergshogderne. 



K Tabergets Mineralogi/ka bejkäjfen- 

 het. Hela Tabergs ftråckningen, åtminilone kan 

 det med vifshet fägas om hela den höga ryggen , 

 beUar af idel jåmnfidige fmale Järnmalms -gängar 

 eller Järnmalms - ilrek 5 fom Itryka långs efter 

 hela ftråckningen, och åro merendels feiger eller 

 lodftiUandej få framt icke på ftort djup nagoa 

 dofering emot Våftcr bor raknäs. Man kunde 

 väl pä vifst fått fåga, at hela Tabergct beftår ej 

 af annat, ån klara rena Järnmalmen ; men fom 

 Malmen inom fig varierar i godhet, och verke- 

 ligen förhåller fig i tått med hvarannan följande, 

 men i godhet emot hvarannan fkiljaktige, gångar, 

 få bor man, fåfom Bergsman , betrakta Bergets 

 Malm-be(kaf¥enhet därefter, och då förefalla fam- 

 me Malm - gångar af följande indelning : 



i:o Af ädlare Järnmalms - gångar. 



2:0 Af gängar, fom fora den vanliga rena 

 Tabergs Malmen, och 



5:0 Af gångar, fom fora Spatflåckig Malm, 

 och i denne Bergslag for fämre och dels oduge- 

 lig anfedd. 



Det Forfta llags gångarne kallas i on^njärn- 

 hand^ och fora ganfka god och rik Järnmalm, 

 fom til anfeendet är fvart, men brunaktigt glänt» 

 fande. Samme Järnband eller gångar gä fållan 

 ofver T qvarters mågtighet, och åro forit, af de 

 lofe (len - rofningarne i de mot Väfter liggande 

 brotten, rogde, at hålla fig på Vältra fidan af Ta- 



^ bergets brant. 



B 4 



Det 



