17^0. Jan. Fek Mait, 



2 J 



fidan, eller årminftone ganflca fmalcj förefalla i de 

 andre trafterne af Tabergct. 



VL T^iber^s Malmbrytningen, Uti den 

 hår fornt belkrefne flcn - röfningen i Tabergs- 

 branten, år det nu, fom den fä kallade Tabergs- 

 Bergslag, alt ifrån defs forlia inrättning och fun- 

 dation (T. 28. Martii löii^beftåndigt gnifvir^ och 

 af de lofi Muim-gefchieberne tagit alt fitt Malm- 

 förrad til aila fina Masugnar. Relationerne fäga 

 vål, fom fkulle är löio, uti Konung CARL 

 d. IX:s tid, aldraforli börjat idkas Malmbryrning 

 hårflädes, och Malmen blifvit upfmält i fmä blä- 

 ftrar eller Blaufeurar, fom omiidcr gifvit anledning 

 til, at Kronan for egen rakning hår inrättat Berg- 

 ^verk, intil defs K. GUSTAF ADOLPH C^}, 

 fom mycket vi fi a Cl c S vid Taberg, låtit inforfkrif- 

 va Valloner til ordenteligc Masugnars inrättande 

 och blafningarnes Hällande pä nu varande fot, 

 famt profvat nyttigare, at inrätta Bergslag af A)!* 

 mogen häromkring j Men fä knn det väl vara 

 mojeligt, at ännu längre tilbaka nägon f^ittig All- 

 moge flundom dårliådes med dc (ma biä{lr:u*ne 

 fokt vinna nägot järn til husbchof. Dock vil all 

 den brytningen tilfammans fäga fä godr fom in- 

 tet, innan en hel Bergslag därpå begynte röra 

 fig och arbeta. 



(*) Hågfl'Uppä Tabergs kulle har ftädc en Tall, hvar- 

 uppä ''Konungen med egen hand inflciuit {iti namn; 

 men den är for mänga är fedan kullfäld. Ranfak- 

 ning har hällits , at få veta banemannen til fädan c-- 

 dygd; men man har ej fätt nårn^are reda, än at 

 fjelfsvåldige Vallbara blifvit iBifstänkte dårfore» 



B f 



Uti 



