f JO 1760. Oétob. Nov. Dée. 



Sluteligen far jag befkrifva et Phenomen^fom 

 år fa allmänt, at det iiållan alla dagar vifar fig^da 

 himmeln år klar, men fom icke des mindre haft 

 det befynnerliga odet^ at unga både åldre och 

 nyare naturforfkares upmårkfamhet. Jag h^r e| 

 kunnat igenfinna något dårom mer än hos tva 

 Au^orer, af hvilka den forfta år Joh- Casp^ 

 FuNccius, fom uti fin bcflvrifning om Rymnin- 

 garnas fårgor C/i-J vifar, at han anmärkt det, faft 

 han ej haftfynnerlig reda dårpä. Herr Mairan år 

 <len andra; han hafver rått noga och i minga ar 

 (obferverat det långt neder i Frankrike, Qch le- 

 dan i Paris. Den vida berömde M-^^thefeos Pro* 

 fefToreo uti Geneve, Gabriel CRAMjEi^L, har 

 ock bliivic detta dageliga Meteorön varfe, faftån 

 han ingen ting dårom utgifvit (tt). Herr Mai- 

 ran k:ill:uv det Anticrepufculum 5 forll dårfore^ 

 gt det fynes i mptfatt våderftrek med fkymnin- 

 garna, och for det andra, emedan (kymningar- 

 nas ncderda del år Ijufaft 5 men i detta tvärtom^ 

 på SycnCka kunde djct kallas Motjlymning. 



At fa fullkomligalie begrep håron|,behofver 

 man endaft nägra minuter efter Solens neder- 

 gang^ elicr tore upgangenäfkada horizonten,midc 

 emot Solen, fa at om hon år vid den oltra hori- 

 s^onica^ måfie den välira betrakta^. Man får då 



<^ 



De colon.bus CixliU^m- 171Ö feét. I^V. §. 26pag.i44. 

 mCrepufcalo matutino pariesatrqofphserss in horizonte 

 occidoQ quandoqneapparéntfläv^velriibras 3c p 155.. 

 Mon fiihliftant colores crepufciilini in illa parte, in qua 

 Sol oritur aut occidit, fed oon raro ad horizontem op- 

 pofitiiin diffVtndkiiuar - - - q. i>7 qui eodem temporc 

 rabet. {tt) Mairan L c, pag. 400 • 403. 



