1760. Odob, Nov. Dec. 



fken, for at draga ledcrne framåt hufvudet, ho|)* 

 drager de inra delarne, at de famme fkrida frani* 

 åt inunder huden> jag har ftdt, at deflc inre de- 

 lar årojåmt uti. en fädan rorelfe, fa långe ma-* 

 Iken år fyfleUatt med krypande. A t kunna häl- 

 la de hopdragne lederne uti deras ftallning, un- 

 der det hufvudet och framdelen ut (t räckas, at 

 gifva dem då fåfom et fålle, är mifken forfedd 

 med lju fvartaktige uphogde bälten ellqr ringar^ 

 (om gä omkring den fjerde, femte och de fol* 

 jande kroppens leder, til och med den tionde^ 

 Deflc balten fitta vid tråmfta kanten af hvarjc 

 af^tflc leder, de gä rundt omkring de famma 

 och |ro fkräflige; dcsutom hafva de ännu pa fi- 

 dornc och inunder, ätfkiiliga uphogningar, fl- 

 fotn kottaktiga vårtor, hvilka malken kan ut-och 

 indraga efter behag : han l^an likafom upblåfa 

 dem och tvärtom Ju'g har tydeligen fedt, at 

 dtiflfe vårtor ej fynas, utan äro indrngne i krop- 

 pen, när malken^hopdrager de eftcrfta krop- 

 pens leder eller drager dem ät hufvudet;. men fe- 

 dan denna rorelfen år fulländad och framdelen 

 mälle utftråckas, har jag altid fedt at vårtornc 

 komma tram och at m.afken utvidgar dem detmå- 

 fta han kan. Nyttan af dcffe märkvärdige vår- 

 tor, dä mallen (kal krypa i jorden, är k}ar och 

 tydelig. Medan han utftråcker fråmfta delen at 

 kroppen, få bibehållas de efterlla lederne uti de- 

 ras ftållning genom deflc dä utvidgade vårtor, dé 

 hindra lederne at ikrida tilbakars/dc åro for dem 

 fåfom et fälle uti jorden. Men fom värtorne, 

 af famtna orfak , ikuUe vara et hinder til de ef* 

 terrta leders hopdragande, eller når mafkcnacer 

 {kal draga dem fram ät hufvudet , lå har han ock 



Sy - fått 



