2§ 1765. Jan. Febr. Mart. 



integrerad bor generelt innehålla nya termer 

 fom fkola tilläggas uti hvilka dx finnes, och 

 at famma aequation fåledes på nytt integrerad, 

 fkal gi&a termer, fom x ingredierar och hvil- 

 ka af den forfta integration hårrora, utom an- 

 dra beftåndiga^ fom af denna fenare correftion 

 upkomma. Då man efter defla grunder vil 

 fkårfkåda Herr Krafts method, fa lårer man 

 finna, huru litet den famma år lå.mpelig tU fit 

 andamål. Låt nu sequationen m.m-*i .y 2 dx 2 = i 

 nx 2 yddy + n^n m ^l^x 2 dy 2 integreras efter v Herr 

 Ku af t s method» Dårtil fkal man då antaga 

 aequationen ax m zzbf , hvilkea multipliferad 

 med den förra gifver m.m — i.ay 2 x m dx 2 z=z 

 (nx 2 yddy^n -n~ i .x*dy z ) .by 11 y eller m.m—i. 

 ax m — % dx 2 zznby n — l ddy + n .t^ZTi . by 71 — 2 dy 2 , 

 hvilkens integral år efter Herr Kraft 

 tnax m ~~~ l dx~nby ni 1 dy. Men denna asqua- 

 tions fullkomliga integral (kal vara (max m ~ l + A) dx 

 —nbf — l dy> hvilkens fullkomliga integral åter 

 igen fkal vara ax m + Ax—by n + B. Dårfore 

 uti alla andra håndelfer ån den, at då y blir 

 x med det famma blir —o, få fkal den fuppo- 

 nerade aequationen ax m t=iby u vara oriktig, ty. 

 med det famma år då a x m -frAxzz by m + B , 

 hvilket år omöjligt. Men at ingendera af des- 

 fa asquationer utmärker generelt den fokte in- 

 tegralen > finnes af de integrationer, fom efter 

 båda de foregående methodeme åro gjorde. 



3:0. Med et ord bor jag åfven nåmna; at 

 igenom den foreftaldte aequationens redudion 



til 



