8 1 1765. Aprilis > Majus, Junius. 



minfkandc, få i öfterfjon fom Våfter- hafvet, haf- 

 va andra R5n fcdermera influtit i famma Hand* 

 lingar , hvaraf de ifrän vattuminfknings - fattfen 

 hånledde påfolgder blcfvo uti någon ovifshet for- 

 fatte. Ändteligen utkom den margkunnigc Bi- 

 fkopenBRowALt,n betänkande, fom tyktes gora 

 f ådant flut på fakcn , at det nu mera fynes vara 

 4fverflödigt at något vidare tillägga. 



Viftande i öfterbotten, dar tillanningar på en 

 vidlottig ftrand alt framgent u.p^åxa, dar ego- 

 tviftcr lig ärligen yppa om det tilokte landet, och 

 dår de flåftc ronenul fig förete i detta åmhe.j har 

 jag for 'ii år fedan begynt fatnla förekommande 

 marken och {kål til värnets forna hogd. Jag lade 



f>ennan ueder, ftraxt Herr Browallii grundc- 

 ige Skrift bragte Vattunainfknings - forfvararne 

 Wtit^ftnad; men har nu återtagit hanne, fedan 

 jag ofvervågat nyttan at uptc den ogne-punä: • 

 frvarifrån jag altid afkådat foråndringarne upp* 

 jord -ytan. Med Kongl. Acadcmicns tilftånd, 

 hvilkcn yårdefar nyttige Ron, chvad påfolgder 

 Auärorerne kunna dåraf for egen rakning draga, 

 har jag nu den åran , at kårteligen upgifva hva4 

 mig i denna Uran förefallit, och huru de omfe* 

 fides upgifne ftridige rönen förklaras och förenas 

 kunna. Om ingen annan nytta håraf kan häm- 

 tas, torde åt minftone de Domare, h vilka i ego*- 

 tviffcer hälla den mark for fenare tillandad, {om 

 s md anftåldte afvågningar befinnas ligga lägre, med 



mycken upmarkumhet fatta någon vifs tanka om 

 tillanningarnas rektive ålder. 



§. t. Så långt månnifkan hunnit trånga fina 

 Qgon uti jordens goroor, har hon dåruti befunnit 

 bärg - iM.ckningar, ftcnar * jord r . malm - arter , 



vatten, 



