84 1 7 6 5 • A prilis, Maj us, Junius. 



däremot cn underjordifk eld fortår någon bårg* 

 fot, eller om något håfte af ålder forfaller, få 

 ock om det i ådror framlojpande , famt i planer 

 fram illande vatnct, bårtfkölj er några lofare for- 

 band > fä måfte en rubbning dåraf få mycket hål- 

 dre tima uppå jord -ytan, fom det torra icke ftår 

 aflåge t ifrån jordens medelpunkt uti et mot tyng- 

 d«rne fin imellan och med vatnet, proportione- 

 \ radt forhållande. Ömfevis kan jord -ytan höjas, 

 och infalla, alt fom hon hela års -tider igenom 

 varder af Sol -hetta utfpänd, af köld fammandra- 

 gen , af våta upfvåld , eller af torka hopfallen. 



§. 2. Hvad nu fåfom mojcligheter blifvit 

 foreftåldt, får, i ahfeende til foråndringarne på jord* 

 fkorpan, ftyrka af erfarenheten. 



Vi finne i bårgen åtfiälliga remnor,fom i ftor- 

 rc eller mindre afftånd fårdela defla hårda krop- 

 par. Vi fe ftora klyftor, hvilka kila fig ut, det 

 år, med hvaffaåggen ftiga djupt ned i bårget, och 

 med gapet vifa de fig upt , ftundom til flere 

 fots opning , fom jag påminner mig hafva låft 

 om en klyfta i Spanien. Den likformighet, fom 

 oftaft finnes imellan klyftornas vaggar, år et få- 

 kert vedermåle dåraf» at bårget fordom varit fam- 

 manfogadt. Sådana bårgens åkommor , låta icke 

 annorlunda förklara fig , ån at antingen har bårg- 

 ftråckningens ena eller bada ändar miftat fine ftod, 

 medan ena delen eller mitten dåraf haft fitt f åfte, 

 hvarigenom bårget af fin egen tyngd bruftit, el- 

 ler ock har hans kluffte delaf någon underjordifk 

 kraft blifvit uplyft. Ehvad man antager, ellef 

 ännorledes vil roreftålla fig, måfte man dock vid- 

 gå, at bårgen hSja och fanka lig, famt at knapt 



någon 



