io£ i76j* Aprilis, Majus Juniui. 



fåfora i vråkar, och fittcr på tillandningen ert 

 vag ^ lik fkepelfe. 



På tillandningar och hårdvalls - ångar fBger 

 moflan fållan til någon betydande hogd, ehuru 

 de förre plåga efter 20 år mofs-lopa och til gräs- 

 växt förfalla. Men uppe i Landet, dar antingen 

 en fank och kårraktig mark miftat fltt affall ge- 

 nom förftoppningar; eller dar et ftycke lanä af 

 de invårtes toråndringarne i jordklotet fatt fig 

 djupare ned; eller ock dar igenom fvedjande fko- 



f en blifvit jåmt$ fetman i mat - jorden upbrånd, 

 varefter jord • fvålen uppofcr , dar finner man ej 

 fållan idel mofs - båddningav til 1 å 5 alnars djup. 

 Moffan år af f ådan art , at det ena ftåndet våxer 

 ur toppen pa det andra , fedan det förra forvifs- 

 nat, och fa alt framgent. Når man gråfver til 

 botnen af marken, år ej ovanligt , at dar finna 

 fhxbbar ftående på fin rott, famt kullfallne ftam* 

 mar, hvaraf det {ketajes, at botnen i forna tider 

 varit en öppen mark, fom med måifa blifvit of» 

 verbåddaa . Utom mång annorftåde 1 , har jag pä 

 Pråftcbotdets egor uti Ilmola Socken fett en få 

 befkaffad .mafle, dar botnens lynne fågs uti et 

 tilårnadt dike. 



§, if . jag har mig icke bekant na^ot annat 

 fått til bårgs och ftenars concretion, an at det 

 ikcr fcr iniurationem* Utom det, fom Tegjelfla- 

 gare och Poftlinsmakare lårdt ofs håruti , ftår det 

 at finna af fandftens - brotten vid Paris och af den 

 rödbruna leran, fom Herr Afleflbr Valuerius 

 tant vid Sevem .{tommen i Ängland (/} jåmte flere 

 andre vedermålen af Naturens verknings - f att , 

 at et ften~åmne,kan genom varma och tid för- 

 vandlas til ftciv 



' : Om 



