176 j. Aprilis, Majus, Junius. 1 3 y 



Det kan val hånda, at vårman til cn vifs grad 

 okar, men dårofver minföar Ele&rifka ämnets 

 verkfamhet. Det bor åfven tilläggas, at hvad 

 hittils anfört år , endaft galler om de glas, hvilka 

 i det nårrnefta åro lika bcqvåme på bagge fidor 

 och lins imellan,at författas i jakadt eller nekad t 

 tilftånd. Med iådäna åro utflagen ombyteliga. 

 Hit hora A, B, a och 6, fårat åtfkilliga par fom 

 jsg nyttjat. Andra åter, gifva beftåndigare ut- 

 {lag och flå näppeligen at bringas til forändring, 

 h varken genom gnidning eller varma. De åro 

 nu ej vårt föremal. • 



XI. F5rf. 



1 8. At finna om och hurudan falnad de fam- 

 mangnidna glafens längd åftadkommer, fkars b af 

 mittpå ocJcl gneds fedan tvårsfore af a , men utfla- 

 get blef enligt med alla förra forfoken , nämligen* 

 det gnidna -f- ocli det gnidande — . Jag forfoktc 

 åfven fjerdedelcn af b med famma utgång. Såle- 

 des gor ftorleken ingen förändring. 



XII. Fårf. 



ip. Om A gnides ihop med få blir det le- 

 nare beftåndigt — , åfven då gnidningen dårpå 

 verkar mall, och faftån a år vårmt. Samma hånde 

 med -rf och med B och ä, famt B och b Nu 

 åro defla glas ungefärlig af famma hårdhet, famt 

 utom en liten Ikilnad i ftorleken (fom enligt fo- 

 regående forfok ej åndrar utflaget) endaft olike 

 i tjocklek , hvilken i de flora år dubbelt florre 

 ånutidefmå. Altfå, då alt annars år lika , blir 

 hår det tjockare glafet jakadt. Håraf tår dock ef 

 flutas,at et tunnare altid blir— emot et tjockare. 



XIII. F6rf. 



10. Färgen gör dnnu mer til faken, Jag har 

 I 4 under- 



