i $6 1765* AprHis, Majus, Junius. 1 



undcrfokt tre {lag: ljusblått 4 gran tjockt., pur- 

 purfårgat ungefärlig af fara ma t jocklek, och mörk- 

 grönt två gran tjockare, ån något af förra, famt 

 foljaktclig 1 gran tjockare ån a eller b. 



De färgade glafen blefvo oaktad de värmdes 

 altid nekade emot alla Jhifvor, foto voro utan färg , 

 1 hvilket ock år ganfka naturligt då man befinnar , 

 at fårgen hårrorer af metallifk tilblanning. 



Det blä blef flarkt jakadt emot det gröna^Com fans 

 nekat, ehuru det var 2 gran tjockare. 



XIV. F6rf. 



2 1 . At utröna huruvida befkéif enheten af glafens 

 ognidna fidor var i iland förändra utflagen, få 

 matt ^JJipades ena ftdan af en med b aldeles lika och 

 af famma ftycke fkuren fkifva. Når glatta fidan 

 feopgneds med andra glas, blefvo utflagen aldeles 

 enligamed alla föregående för/U dock idet matt-, 

 flipade ganfka fvaga^ och ehuru glatta glas vid 

 dylika tilfållen på bågge fidor vinna famma flags 

 Ele&ticitet , fa vifte dock hår den fidan fom mi« 

 firat fin glatta yta, näppeligen ftågot tecken dårtil, 

 utan drog både jakade och nekada prof- lappar > 

 i fall icke genom värmande Elektriciteten var 

 ftark, da bågge fidorxydeligen vifte famma verkan* 



XV. Forf. 



22. Når ognidna fidan af ctdera glafet aått be- 

 lades med tenn - löf ( iådant fombrukas til fpeglar) 

 gjordes härigenom ingen annan förändring uti de 

 vanliga utflagen, ån at kraften blef ganfka fvag i 

 det belagda glafet, i fall beläggningen ågde fam- 

 manhang med afforande kroppar, och beläggnin- 

 gen forblef aldeles oele£trifk 3 men om all gemen- 

 tkap imellan beläggningen och rofvande kroppar 

 hindras^ få vinna bågge fidor ftark och lika Ele- 



ftrici- 



