204 1765* Jul. Augufi. Scptemb. 



af kopporna men han bad mig mycket, at jag 

 dock ville gora forfok med honom, det jag da 

 omfider gjorde, mera för at vifa nägra främmande 

 vänner, fom nu voro hos mig;, Ele&ricitetens 

 bruk, ån med något hopp at kunna hjelpa den 

 nod Hilda , Tom utomdefs var mycket cacochy- 

 mifk, däftoch upblafen. 



Ändteligen användes Ele&ricitetens kraft pl 

 honom , och när jag hade nyttjat z ele&rifH fté- 

 tär på honom , föll benet aldeles ned ifrån låret , 

 jämnt med det andra, och fedaii han fått än en 

 ftot til, gick han, til min och alla närvarandes ftor- 

 fta forundran, och fatte fina z ftora kryckor i~ 

 bland de andra v få at han, fom, til hälften buren 

 och til hälften hoppande, kl. 3 om eftermidda- 

 gen fördes pl mitt mm, gick klockan half 4 ned 

 igen, utan ringafte hjelp, tackande Gud, fom i- 

 genom et lå ringa medel verkftålt en få lyckelig 

 förändring med honom. Han tilbod mig ftrax, 

 at om jag ville hafva holiom til dräng, få vore 

 han nogd at hos mig forblifva, få långe jag ville, 

 gick ock nåfta morgonen med mitt andra folk på 

 logan , och tåflade med den ifrigafte ibland dem 

 at trofka. Han har federmera nu på (jette året 

 varit hos mig, under hvilken tid han aldrig känt 

 af litt onda^ men om Våren 1764 låg han i Frof- 

 fan , från hvilken jag halp honörn efter 13 dygn> 

 Höften därpå hade han Håll och Styng, hvar- 

 ifrån han ock, faft med moda, blef hulpen* For 

 z år fedan låt jag honom bruka en Surbrunn, fom 

 jäg hår i Socknen uptagit, hvilket bekommit ho- 

 nom val. Han år nu en af mina ftarkafte och 

 trogjnafte Drängar , famt et dageligt lefvande vit- 

 rnctil den hjelp, fom Forfynen nedlagt uti Ele- 



ftrici- 



