i7<*j. Jul* Auguft. Septémb. z i j 



mg6n frukt 5 Njuta under hela tiden ingen af* 

 komft af den hårtil använde p latfen > Och icke 

 defs mindre åfventyra, at, efter få mycken koft- 

 nad, få långt väntande, fä tunn och omkelig 

 Sparris, hvilket altid hånder, om rotterne varit 

 af den vanliga mindre forten: Sådana befvår- 

 ligheter åro verkeligcn orfaken, hvarfore Sparris- 

 plantager ånnu ofvcralt åro få fållfynte. 



Sparris -fångar, fom beftå raåft af godfel, 

 åro defsutom nog koftfamme at underhålla; ty 

 alt fom de rutna och fjunka ihop, måfte de fom 

 oftaft anfenligen påokas och höjas. 



Men ånnu möter en olågenhet, fom år mera 

 betydande. Brunnen dynga, når. den af hoft- 

 rågn genomvåt ligger uti grafvar, fryfer om 

 Vintern ganfta ftarkt och til et anfenligt djup. 

 Ifen fitter fäledes långe qvar uti deffa Sparris- 

 fångar, faftån de ock tåckas med granris eller 

 annat* Deraf hånder, at de djupt och perpen- 

 diculairt nedvuxne rötter, fom ej få gagn af 

 Solvårman, gora om Våren långfamma (kott,Spar- 

 rifen blir vattenaktig, ofmakelig och längre in 

 på Sommaren tråaktig. 



Sluteligen har man ofta den förtreten, at, 

 oaktadt alla deffa vidlyftiga anftalter, Sparris- 

 plantagen til en del, ja icke fållan aldeles, dor 

 ut, når jordmånen beftår af lera, och läget ej 

 år rått opet for Solen och vattenfritt* 



Om cj ftorrc delen Trägardsmåftare voro 

 få litet hemma uti Naturkunnigheten, och 

 i fynnerhet defs for dem angelågnafte del, Örte- 

 kunfkapen, f å hade aldrig et fa modofamt, dyr- 

 bart och ofåkert fått at plantera Sparris hit- 

 tils blifvit anfedt fom det båfta. Ty om det 



O 4 ock, 



