308 176 f. O&ob. Nov. Decemb. 



Om Oxegallans nytta emot Fallande fot 5 



af 



CARL FREDR. HOFFBERG , 



M. Doä. och Kongl. Hof- Medicus. 



§♦ I 1 allandefoten ? (Epilepfia, morbus comi- 

 X tiaiis ) har utaf äldre och nyare Läkare 

 icke ailenad blifvit anfedd for en af degrym-, 

 made fyukdomar, fom plåga månnifkor, utan 

 ock ofta befunnits både fvär och ofåker at bota. 

 Detta har merendels deraf härrört , at man icke 

 få latteligen och fnart har kunnat utleta, om 

 defs 'orfaker haft fitt fäte inom eller utom huf- 

 vudet, och {jukdomen fåledes varit antingen en 

 Epilepjia idiopatbica eller fyrnpathica. Det forfta (la- 

 get, Ep. idiopathica^ har varit fvåraft at hjelpa, 

 emedan det icke altid år mojeligt, at utforfka 

 och borttaga de orfaker, fom inom fjelfva huf- 

 vudfkalen åro förborgade, och genom fitt eggan- 

 de på hjärnan beftåndigt upreta fjukdomen. Lyc- 

 ka år, at denna flags Fallandefot ej få ofta 

 plågar yppa {ig* hvaremot den fenare, eller Ep, 

 Jympathica^ hvars ©rfaker i något annat ftålle aif 

 hufvudet finnas, mycket oftare förekommer och 

 lättare flår at hjelpa, få at den lärde Boer- 

 haave päflår, at aå 100 patienter åro plågade 

 af Epiiepfie, hafva 90 Epilepfiam fympathicam, 

 och bära då defTe po alla anfes for botelige (a). 



Sä angeläget det derfore år vid Fallande- 

 fotens botande, at väl upfoka och utröna defs 

 orfaker, få nyttigt vore det åfven, at. kunna 

 påfinna något medel, fom ågde kraft at tillika 

 borttaga och dämpa ätfkilliga eller de flåfta or- 



'} faker ? 



(V) BoJERHAAVU Pr ax. Med. ?. V. §.1067. 



