1757- Jan, Feb, Mart. 



Nar mycket Folk år om bord , fkammes luf- 

 ten ånnu fnarare. Det emellan däcken trångbod- 

 da mantkapet uptager fnart med andedrågtcn all 

 den rena luft der finnes, eller genom luckor och 

 opningar kan inkomma. Dunfter af månnilkor 

 och af de mångfaldiga roteliga åmnen på et ut- 

 ruftadt Skepp finnas, få val fom af det på kolen 

 qvarblifvande ruttna vatnet , fom ej få noga kan 

 utpumpas, intaga den rena luftens ftålle uti ru- 

 men, och kunna ej annat ån fororfaka en olidelig 

 Hank, fom foder vantrefnad och (jukdom hos be- 

 fattningen. Kommer hetta dårtil, fom på var- 

 ma och lugna Sommardagar ma (t c blifva odräge* 

 lig uti Skepps- rumen 3 lårer ingen vara få kän- 

 flolos, at han icke oroar deras tilftånd, fom ofta 

 många veckor och månader nodgas lefva i fådan 

 luft, och finner nödvändigheten af de medel, 

 hvarigenom väderväxling kan åtiadkomrnas , både 

 uti de ofra rumen och uti de nedra. 



I åldre tider brukades icke i allmänhet få flo- 

 ra Skepp, fom nu. De gamlas Ölogs - Fartyg 

 liknade mycket våra Galerer, på hvilka befatt- 

 ningen ej bodde under däck, och hade altfå foga 

 olågenhet af ofund luft. Sedermera i då flora * 

 Skepp med flera däck började byggas , var en 

 läng tid brukeligt, at Cabyfan, hvartiti maten 

 tilredes for befattningen, hade (it rum nedre uti 

 holfkeppet. Eldens dragande i Cabyfan under- 

 höll då tiiråckelig god väderväxling ; den gamla 

 luften gick ut genom rök - gången : ny inkom af 

 lig fjelf genom luckor och opningar. Men få 

 fnart Cabyfan flyttades up på ofra däcket, af or- 

 fak at defs förra Station anfags fåfem äfventyrlig 



for 



