4 £ 1757. Jan. Feb. Mart. 



de finare thonerna, da fprattfj ådrar pa de vanliga 

 och tungorne på de nya tangenterne ej ligga få 

 långt oiver ftrångarna. 



Vidare räknar Au£tor anflagshogden til- 

 at fprattfj åderns eller tungans långd , och den 

 fa mm a fåfom nog tilråckelig 3 emedan fpråttfjå- 

 dern igenom finbogning och måflings- tungan ige- 

 nom fin lutning lämna Ttrången en tjenlig lutande 

 plan til åknings. Hvarfore , om denna anflags- 

 hogden lågges til bada de funna f ånkningarna , 

 befinnes den vanliga tangentens hela rorelfe vara 

 tVo 5 och den nyas hela rorelfe i T V^- Hvaraf fy- 

 nes, at den fenare rorelfen år nåltan dubbelt få 

 ftor, fom den förra, enligt det, fom Auctor på- 

 tog fig at bevifa. 



At flytta Clavernes hvilo-pun<5ter längre ut, 

 foreflår val Auébor fåfom et medel, at gora Claver- 

 nes fall mindre: men han ärkånner ock tillika, 

 at iniirumentet {kulle deraf blifva fvårare uti fpel- 

 ning, och fåledes underkaftas en ny och ftorre 

 olågenhet. Hvarfore han onlkar, det denna fvå- 

 righeten hos Doft. Brelins tangenter må kun- 

 na håfvas, då de (kulle fortjena at råknas ibland 

 de fullkomligafte. 



For min del håller jag före, at de nya tan- 

 genternes ftorre rorelfe torde til någon del kunna 

 rörminfkas, om man ej anfer det vara nödvändigt, 

 at tungan på den nya tangenten bor vara lika lång 

 med fprattfj ådern på den vanliga,. Jag har tagit 

 mig anledning til denna ändringen af följande om- 

 ftåndigheter. Orfakerne, hvarfore man gerna lat- 

 ter långa fpråttfjådrar uti de vanliga tangenter* 



na, 



