1757* Jan. Feb. Mar t* 43 



na, åro de, at fjådren, fom igenom en ftorre 

 långd blir mera bojelig , dels åftadkommer et 

 ljufligare ljud, dels ej år i fara, at få fhart blifva 

 af bruten: men fom den förra af deffa affigterkan 

 på de nya tangenterna formodeligen vinnas ige- 

 nom en vifs och utrönt ftåmning af de inneflut- 

 na rullfjådrarna, och den fenare af förenämnde 

 affigter icke kan förloras , i anfeende til tungans 

 fpånftiga motftånd > få torde man lika formodeli- 

 gen kunna uti defla nya tangenter fatta kårtare 

 tungor, utan at förlora ljudets ljuflighet, eller at 

 vånta en af bruten tunga, 



At denna ändringen kan forminfka tangenter* 

 nes rorelfe eller ciavernes djupa ftigande, derpå 

 kan följande lilla uträkning lämna prof. Låt tun- 

 gans långd på den nya tangenten förhålla fig til 

 fpråttfj Ideras längd på den vanliga tangenten , 

 fom 3 til 4; fa blir den nya tangentens fänkning 

 uti denna håndelfen | af famma tangents fånkning 

 uti Auétors antagna håndelfe. H vårföre, emedan 

 den fånkningen befunnits vara T c T ^,få måfte fånk- 

 ningenuti denna hår antagna håndelfen blifva r \%^ 

 och hela tangentens rorelfe blifva fff , i ftållet 

 for Hvaraf fy nes, at åfvannåmde fkadeliga 



proportion kan igenom denna lilla ändringen mår- 

 keligen forminfkas* 



Sluteligen gifver Auétor en kart befkrifning 

 på cymbals tangenter, dem han inrättat redan år 

 173 1, och hvilka ånnu 1742, då han fidfla gången 

 fåg inftrumentet, gjorde fullkomlig tjenft. Han 

 hade märkt , at fpråttfjådren på en vanlig tangent 

 vid en vifs bogning foreftålte et planum inclina- 



D 3 tum* 



1 



