I7J7* Jan. Feb. Mait. 59 



Af detta fynes mig vara lättare at forftå, 

 hvarifrån de många Tran-årter hårftamma, hvil- 

 ka undertiden mycket hindra fådes - växten, och 

 fomlige år åro mindre fynlige. 



Jag har med flcrc perfoncrs tilhjålp, for nå* 

 gra år fédan,hand- emellan noga rånfat en half tun- 

 na Råg , få at ej en enda art fants däribland, til 

 at dåraf fedan århålla årtfri Sådesråg. Så val for* 

 fta, fom andra, tredje och fjärde året o. f. v. har 

 man val åndå funnit några få Tran-årter våxa dar* 

 ibland, hvilka likväl årligen, med gorligafte akt- 

 famhet, blifvit utgallrade, forr än Rågen mog- 

 nat. Deremot har man fedt en del grannars åkrar 

 fta hel blå af Tran-årter, utan tvifvel for det de 

 fått Inblandad Råg. Hvad de fakmat i et eller 

 flera år, hafva de fått igen några år därefter, då 

 tjenlig väderlek och flere omftåndigheter befor- 

 drat detta ogråfet. Och år fannolikt, at med 

 Svingelen fig likaledes forehåller. Ty den fom 

 " årligen utfår Svingelblandad Råg , har f åkcrt 

 Svingel igen at förmodas hälft Rågen då ej får- 

 deles vil repa fig, utan dör ut 5 lämnande åt Svin* 

 gelén fin plats. 



Åtfldllige och i många mål forfarne Åkerman 

 påftå väl, at Rågen vänder fig i Svingel, och 

 Svingel i Råg tilbaka, ja, man har hört dem fom 

 med ed bedyrat, det Råg våndt fig i Tranårter, 

 och tvärtom, famt Hvete i Råg, Korn i haf- 

 ra o # f. v. Men få långe underökningen ej han- 

 teras med den granlagenhet, fom vederbör, få 

 åro flika utfagor ingen ting at lita på. Ty antin- 



E 5 gen 



