Jan. Feb, Mait. 67 



I fådant tilftånd befarit gåflert fig vid pafs § 

 ar , då foråldrarne Mdfe målte gora omflag ofver 

 fåret af fårfk kodynga , ty plåfter eller andra me- 

 del tålde han alsintet. Detta omflag omfades 

 morgon och afton, och lades dyngan imediate på 

 fåret, h vilken drog ut någon materia och coa* 

 ferverade få Dur a mäter eller hjårnhinnan, at hon, 

 vid defs aftagande låg hvitaktig ut, men dåreft 

 man något drogde med defs påläggande falef hon 

 åter fvartbla. Inemot flutet, dä låret mattade- 

 len var låkt, bruktes ej detta omflag, emedan, 

 fom de berättade, det drog for hårdt. 



Under detta formårktes at en bråik, lika 

 fom med något kott ofverd rågen i åtfkilliga fpet- 

 far och uddar, begynte flicka fig up ifrån Pann- 

 benet och öronen , fom mer och mer tiltog , til 

 defs den drog fig tillamman ofver hela hufvudet, 

 låfom en ny hufvudlkål, hvilken på t| års forlopp 

 flöt fig tilhopa midt uppe i kullen. 



.Midt uppe i kullen vaxte ofver hjårnhinnan 

 något dodkott, fom blödde når man därvid rörde 

 eller omfade omflaget, htfilket de barttogo med 

 brand alun. Detta fvallkottet rutnade dåraf un- 

 dan, få fort fom benet växte til. 



Sedan hufvudet var helt, begynte håret at 

 {k ju ta up och oka fig få at det nu betåcker huf- 

 vudet, utom någon del uppe i kullen» 



Gaffei! ömmade en lång tid om den fpådahuf- 

 vudfkålen, och talte ej eller at långe i fender gå 

 med bart hufvud. Han har under alt detta behållit 

 både fit minne och f©rftånd 5 och fe dan han blef 



