142 Apr. Maj. Jun. 



altfammans, få at detta åfven beftyrker , at hvad 

 åndring foglarns ti4 fårgen kunna undergå , be- 

 hålla dock altid deras ftjårt-och ving- fjädrar fin 

 fårg, h vilket forr af Herr Archiatern och Ridda- 

 ren Linn^eus blifvit utrönt. 



Håraf fynes man kunna (luta, at detta Slag- 

 tets hufvudfårg år gul, den de i ftorfta delen af 

 fin lifstid bara, och at de rode åro ungar i forfta 

 året; ty man har ånnu bland många intet funnit 

 en rod, fom, fedan han blifvit fångad om höften, 

 om fommaren derpå icke ändrat fin färg. 



De åta allehanda fron och bår, i fynnerhet 

 af En , och , om det finnes , måft at Rönn , dår de 

 utleta alla fron, och fkaia ur kärnan dåri, lå at de 

 af hela båret ej få mera ån defla fmå kärnor. De 

 komma hit på orten, jag vet ej hvarifrån, fbmli- 

 ga år, ofta långt imellan , måft i November må- 

 nad, innan fno kommit. Då (kacka de fig dit, 

 dår Rönnar finnas, och åta med ladan begårlighet 

 nåftan hela dagen , at de , f åfom Ärren dä han fpe- 

 lar, därvid hvarken fe eller hora> men fedan de 

 blifvit fångade åro de ej få fnåla. De åta då 

 Hampfro, En-och Ronn-bår. De åta ockfå mafk, 

 den de åfven fönderknåppa, (kala bart {kinnet och 

 åta det ofriga - y men det fynes , at Naturen icke 

 forordnat detta til deras £6da f 



Min Fader , fom altid med forgfållighet fokt 

 utforfka foglarnas art och egenfkaper , hvartil han 

 af fit myckna viftande i fkogarna och fedan af fin 

 fogelkammare haft lå godt tilfålle, tog i akt , at 

 de under fin måltids tid icke bry fig om folket 

 eller åro fkygge. Man fick fritt gå dem förbi , 



och 



