I7J7- Jul. Aug. Sept. 179 



åro fvart-gräa. Hvad Vikaren angår, få eme- 

 dan deras tid at afla , år åtlkiliig, följer, dar* 

 af, at fodflo- tiden måfte åfven vara olika: dock 

 märkes, at de Vikare- honor, fom villas långt 

 Norr, fodåalrid bittidare, och kallas Älft-Skälar, 

 Eljeft i akttages, det Vikare-ungen år i ftånd, når 

 den fodes om Vinteren på ifen, at kårt därefter 

 begifva fig i fjon. 



Skålens förtäring årflfk, i fynnerhet ålfkar 

 Vikaren eller det mindre flaget, måft Itromming. 



Som Skål om Vinteren icke trifves under i- 

 fen, med mindre han ibland får håmta lig luft^ 

 ty har han åtlkilliga fmå andhål dåruppå, hvilka åro 

 helt fmala öfverlt, få at han allena ft far hufvudef, 

 eller åtminftone nofen up om ifen, men alt vida- 

 re och vidare neder åt, och helt runda, hvilka 

 Skålen likfom fvarfvat trinda med fina framfötter: 

 defsutom har han en vak eller ftorre opning nåra 

 intil, hvarigenom hän går up* på ifen, antingen 

 at hvila fig, eller om han ynglat, at dågga foftret. 



I fall ifen for Vårfru - dagen genom ftorrri 

 blefve fonderbruten och fkingrad, lamt en myc- 

 kenhet Skålar viftas uppå ett ftålle, utfokas de 

 Horfta ochhelalte ftycken af ålfta ifen, hvarup- 

 på de med fine ungar kunna hafva fäkrare tilhåil, 

 emedan Grå -Kutarne ånnu åro for fpåda, at aftå- 

 ga Soderåt. Vid fådan befkaffenhet vilja alle gar- 

 na vara pä is - ftycket, men kunna icke rymmas, 

 hvaraf upvaxer et vrålande , bitande och rifvande 

 dem emellan., f å at ftora fkråmor fes uppå deras 

 kroppar. Utom defs år rnårkeligit, at Grå-Skå- 

 larne och Vikame, icke trifvas tillammans. 



Ska- 



