i7j>. Jul. Aug. Scpt. i8y 



med klubbor ihjålflå defla Skålar, fom fpringa 

 tåmmeligen fort undan. De ftorftc af dem åro lå 

 fnodige, at de vända fig emot karlen, och i fall 

 han da cj rakar flå vifst, måftc han halta fig undan, 

 ty annars kan djuret igenem bett; tilfoga honom 

 ftor fkada: hinner karlen undan, och djuret vän- 

 der om tilbaka igen, (kyndar han fig äter efter, 

 iam t fullföljer det med flag,tildefs det omfider blir 

 hans rof. Grå- Skåls ungarne lämnas under det- 

 ta klubbandet til fift, ty de fky ej eller ftort for 

 ftatt, och lata håldre döda fig, ån de ga i fjon, 

 innan deras tid blir. 



Men äro många hål på is - ftycket , lå at Skå- 

 larna häftigt kunna komma under ifen, måfte kar- 

 len med krypande laga fig få långt fram, at haft 

 far et lagom byfs-häU, da han mattar åt den ftor- 

 fta i hopen. Och om få år, at idkandet på detta 

 låttet fker , når en myckenhet Skäl ft rider fins 

 emellan om et ringa isftycke, brukar karlen lika 

 fkri med Skålarne , och kryper på buken , lyftän- 

 des up fotterne i vädret fom oftaft, och flår eller 

 klappar dem tilfammans. Når han nu igenom 

 fkått tycker fig kunna fålla någon , underlates lå- 

 dant icke, dä väl de Skålar, fom åro på is-kåln, 

 når frnålien fker, begifva fig ftrax i fjon, lå at 

 den (kutna allenaltqvarblifver; men fom deras ra- 

 mande måft förtager dånet af fkåttet, i fynnerhet 

 for dem , fom då voro under ifen , och icke blcfvo 

 varfe någon eldj eller rok , ty komma deffa fift- 

 iiåmde up på ifen i de forras ftålle, då Färdmännen 

 åter faller någon, icke forgåtandes, at emellan 

 ikåtten fkria och hopklappa féttren. På detta 

 iättet kan han om dagen, når lyckan år god, be- 

 komma et tåmmeligit byte* 



O \ At 



