ii6 1757- Ju). Ang. Sept 



ANMÄRKNING 



Om den fårtnon y fom fpecielle Solutiomp 

 underfiundom hafva framfor de gemrale* 



af 



hur 11 v ål generale methoder at tiplofa Mathe- 

 matifka Problemer hafva fm ftora merite, 

 fa år likväl intet rådeligt, at vid alla parti- 

 culaira frågor ftri&e följa dem efter. Ofta kart 

 en befynnerlig confideration fora til en kart och 

 elegant conftru&ion, der den allmanna methoden 

 leder en in i en befvårlig och obehagelig vidlof- 

 tighet. Under utofningen äf Geometrien har 

 man ofta tilfålle at forfara fanningen håraf 5 i fyn- 

 nerhet då man intet nöjer fig med en någorlunda 

 utftakning af Solution 5 utan foker at bringa h^n- 

 ne til all den fimplicitet 5 fom fakens natur tillå- 

 ter. Följande lilla exempel kan tjena at gifva de 

 yngre Mathematici någon idée af denna {åken, 

 och at vifa 9 hvad åtfkillnad det år emellan en lolu- 

 tion, fom confideration af Problemets particulie- 

 ra natur vid handen gifver , då den rätteligen föl- 

 jes, och den man kan komma til igenom tillämp- 

 ning af någon allmän methodc Problemet kan 

 ock hållas for besynnerligt, i det anfeende^ at man 

 icke har många exempel på Problemata Tången- 

 tium Inverfa^ uplofta utan Algebraifk Räkning. 



PROBLEM. 



dt finns en kräket linia N£>M, Tab.lF: fig. 6, 

 af den bejkaffenhet , at det Jlycfat af alla des Tången* 



ter 



1 



